prot · G20910 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:10 Förhandlingarna leddes avförste vice talmannen. § 1 Justerades protokolletför den 4 innevarande månad. Meddelandeom besvarande av interpellationer och frågor §2 Meddelande om besvarande av interpellationer och frågor Under förslå vecka har ell anial inierpellaiioner och frågoranmälts till statsråd som tillsammans ingår i expeditions-ministären. Varkenregeringsformen eller riksdagsordningen innehåller några särskilda regler fördet fallet att statsråd avgår efter atl ha fån interpellation eller fråga. Medtanke på syftet med de båda frågeformerna har emellertid mina regeringskollegeroch jag funnit att regeringens avgång får anses ha lett till atl ändamålet medfrågorna lill statsråden har bortfallit. I den mån de spörsmål som frågornaavser fortfarande har aktualitet, sedan en ny regering tilliräll, kannaturiigtvis interpellation eller fråga i ämnet framställas på nytt. Avdessa skäl ber jag all pä övriga sialsräds och egna vägnar få meddela alt viinle avser alt besvara de interpellationer och frågor som har framställts. 1978/79:1 med anledning avmotion om ändring i vapenlagen m. m. Föredrogs justitieutskoitets betänkande 1978/79:2med anledning av molion om ekonomiskt förtal. 1 delta belänkande behandlades motionen 1977/78:418av (). vari yrkats att hos regeringen skulle anhålla omen förutsättningslös utredning av frågan om lagstiftning rörande ekonomisktförtal. Utskotlet hemställdeatt skulle avslå motionen 1977/78:418. Reservaiion hade avgivitsav () och () som ansett atl utskotletbort hemställa allriksdagen med bifall lill motionen 1977/78:418 som sin mening gav regeringenlill känna vad reservanterna ullalai om ulredning av frågan om lagstiftningrörande ekonomiskt förtal. JOAKIMOLLEN (m): Det är i tillåtet att i det direkta syftet au skada elt företagsprida lögnerom förelaget och dess produkter. Något egentligt skydd mot ekonomisktförtal finns inte i den svenska lagstiftningen. Det finns visserligensituaiioner då reglerna om förtal i broilsbalkens 5 kap. har kunnat användasför all ingripa mot ekonomiskt förtal. Uppenbart äremellertid atl de häraliernaiiven lämnar ell myckel begränsat utrymme för beivrandet av ekonomisktförtal. Ändå vei vi all ekonomiskt förtal förekommer och all del i vissa fallhäri har drabbal både slora och små förelag saml enskilda fysiska personer. Delär också känt atl ekonomiskt förtal i en del fall har lett till att företagfått svårigheter med all i forlsätlningen sälja sina produkter och därmed ocksåsvårigheter all upprätthålla anställningen. Jag vill också gärna understrykaall del för konsumenierna naturligtvis är av stor vikt atl inle lögner kanspridas hur som helsi om olika företag och deras produkier. Helakonsumenlupplysningens idé, nämligen all sprida korrekla faktauppgifter omolika produkier, kan ju i det enskilda fallet komma i fara om lögnaktigauppgifter kommer att stå mot den sannfärdiga konsumentupplysningen. Del har rån enighet här i om atl ekonomiskt förtal kan ledatill svåra problem i de enskilda fallen. har emellertid, underhänvisning lill alt del kundfe förulsätlas all regeringen ägnade tillbörliguppmärk.samhet ål de här frågorna, under elt flertal av 1970-talets riksmötenavslagit molioner med krav på ulredning om ekonomiskt förtal. Jag vill betonaatt majoriteten som har velal avslå och avslagil dessa molioner varje gång harinslämi i all del föreligger problem med ekonomiskt förtal. Minoriteter iriksdagen av varierande storlek har velat gå ett steg längre och hos regeringenbegära an en utredning om eventuell lagstiftning rörande ekonomiskt förtalskulle tillsättas. Riksdagenskall la ställning till juslilieulskouets betänkande nr 2 och därmed ånyotill frågan om ekonomiskt förtal, och man kan konstalera att justiiieuiskolielsmajoritet inte längre hänvisar till all frågan om lagstiftning rörandeekonomiskt förtal kan förväntas bli beaktad av regeringen. Utskottet säger istället kategoriskt atl någon sådan lagstiftning inte behövs. Menvilka argument mot en utredning av frågan om lagstiftning rörande ekonomisktförtal är del dä som kan anföras? Jo, del brukar hävdas dels att en sådan lagstiftningskulle kunna leda till oacceptabla inskränkningar i yiirande- ochiryckfriheten, dels all den skulle kunna inverka menligt på möjlighelerna anbedriva effektiv konsumentupplysning. Lälmig beträffande frågan om tryckfriheten säga all del i den reservaiion som ärfogad lill utskottsbetänkandei liksom i min molion i ärendet som föranlettbelänkandel klart sägs ifrån atl yttrandefriheten inte får inskränkas på ettoacceptabelt sätt. Med andra ord: Skulle del i utredningsarbetet visa sig all del inle går altutforma regler om ekonomiskt förtal ulan all dessa leder lill oacceptablainskränkningar i tryckfriheien, då får man avslå från en sådan reglering. Menjag vill samlidigt understryka all mycket talar för all del skulle vara möjliglall införa regler om ekonomiskt förtal utan all för den skull betydelsefullainskränkningar i tryckfriheien i någoi hänseende behöver göras. Jag vill ocksåbelöna alt regler om ekonomiskt förtal inte nödvändigtvis behöver innebära som bryter mot reglerna gör sig skyldig lill iryckfrihetsbroti. Det är jufaktiskt inle bara massmedia som sprider lögnaktiga uppgifterom företag ochderas produkier. Del är alltså inle absolut nödvändigl att regler om ekonomisktförtal utformas som iryckfrihetsbroti. Beträffandefrågan om konsumeniskyddei vill jag understryka all del är .självklart all eneffekiiv konsumeniupplysning skall kunna bedrivas också om man har regleromekonomiski förtal. Det finns ju inte något som säger att inte exempelviskonsumeniupplysande myndigheiers eller massmedias värdeomdömen ellerkvaliteisomdömen skulle kunna spridas bland konsumenterna, även om man harregler om ekonomiskt förtal. Som bekant är del med de regler vi har när detgäller förtal av fysiska personer fullt möjligl för exempelvistidningsrecensenter att fullständigt skriva ner en rollpresiaiion,enförfaiiares verk eller någoi liknande. På samma säu skulle del, efter det an vihade infört regler om ekonomiski förtal, självfallet vara möjligt all kritiseraförelag och deras produkier. Detsom nu yrkas i den reservaiion som är fogad lill utskottets belänkande äranfråganom lagstiftning rörande ekonomiski förtal helt förutsättningslöst skallutredas. Jag har betonat all lidigare har sagt all del finns problempå delta område. säger emellertid utskoitei all man inle anser au del finnsnågon som helsi anledning all uireda frågan. Delta finner jag ganskauppseendeväckande, särskilt som frågan när den senast var föremål förremissbehandling fick ell överväldigande stöd av remissopinionen som ville skulle utreda den pä eu lorutsälinings|ösl sätt. Jag vill yrka bifall lill reservalionen, och jag vill samlidigt frågautskoltels talesman: Vad är del som har inlräffai som gör all frågan omekonomiskt förtal plötsligt inle längre utgör något problem? Vad är det som harinträffat som motiverar att frågan över huvud tagel inte skall bli föremål förnågon ulredning eller några yllerligare överväganden? Jagiror all del skulle vara värdefulli om vi kunde få ell klart svar på dessafrågor. Idella anförande insiämde (). ARNENYGREN (s): Krav på lagstiftning och ändring av iryckfriheisförordningen för ankomma ät s. k. ekonomiskt förtal har framförts här i mänga gånger.Alltid har det varit moderater eller lidigare högermän som burit frammotionerna. Under tvåkammarsystemeis lid kunde det hända au del samma är fannsflera högermoiioner med likalydande krav. Före1970-lalet var också högermän ensamma reservanter i del riksdagsutskott sombehandlade moiionskravei på lagstiftning mot s. k. ekonomiski förtal. I del nyariksdagshuset uppstod i början av 1970-lalel en borgerlig irepartiallians bakomdetta krav. 1973stod justiiieuiskoliels moderaler, centerpartister och folkpartister samladebakom en reservalionskrav på bifall lill molion, och 1974 hade detre borgeriiga partiernas uiskolisledamöier samlats lill ell majoritelsförslag,som bars fram till jämviktsriksdagen med krav på ulredning av frågan omåtgärder mot s. k. ekonomiski förtal. Nuär kravet på en lagstiftning i denna fråga myckel äldre än så. Redan för 25 ärsedan, 1953, föreslog straffrätiskommittén i ett betänkande, Förslag lillbrottsbalk, alt en särskild bestämmelse om "ekonomiskt förtal" skulleskrivas in i bedrägerikapitlel. Den dåvarande socialdemokratiske departementschefenavvisade dock förslaget, bl. a. med motiveringen all han ansåg au spridande avorikliga och ogrundade uppgifter, som ulredningen hade definierat somekonomiski förtal, ofta kunde beivras som vanlig ärekränkning. 1en proposition till 1962 vidhöll den dåvarande regeringen dennaståndpunkt som motiv för an avvisa ett förnyat krav på en särskildlagstiftning. Man fick starkt stöd för den uppfattningen i . Sedandess har haft anledning an pröva motions-krav pålagstiftning. 1974 modifierade man på borgerligt håll kravet iuiskousreservationen lill "en ulredning", men målet var naturligtvisdei.samma som lidigare år. Nuär del egeniligen inle moderaierna ulan som har varilivrigast när det gäller all kräva lagstiftning mol s, k, ekonomiski förtal.Moderater, och lidigare högermän, har här i egentligen bara varilbudbärare, ,som lagt fram molioner med Industriförbundels krav. Närman studerar 1970-ialets motionstexier märker man au del egentligen arenskrivelse 1971 från till dåvarande regeringen som har bildalunderlag förde flesia moderalskrivningarna, I en av motionerna skrev man t, o,m, i flera stycken ordagrant av skrivelse. då krävde var en lagstiftning för atl försöka förebyggapubliciietsskador. Man uttryckte sig i klartext så här: "Straffbestämmelserskulle få en allmänpreventiv effekt och förmodligen nedbringa anlalelskadevållande utsagor, I förekommande fall skulle därigenom den drabbade ävenkunna få ersättning för allmän förmögenhels-skada, Strafföuden bör omfattasåväl osanna som ogrundade påståenden." Delär alliså massmediernas omdömen om företag, deras varor och tjänster, som manvill komma ål med en lagstiftning mot s. k. ekonomiski förtal. Straff ochskadestånd vill man tillgripa för atl avskräcka pressen från publicitet som kanskada förelag och minska förelagens omsättning. Motiven återfinns i varierandeformuleringar i moderatmoiioner . Visocialdemokrater anser all en lag av del slag som strävar efterskulle innebära ell myckel all varligt hot mot bl. a. massmediernas aktiva ochvärdefulla konsumentupplysning, och vi har ett gott stöd för vår 1974sände justitieutskottet del årets motionskrav på remiss lill berördamyndigheter och organisationer. 1 ett svar skrev , bakomvilken slår , , bl. a. så här: "1del moderna samhällel med dess siarka inriktning på produktion och konsumtionär det en viktig uppgift för massmedierna au ge konsumenierna vederhäftigupplysning om varor och ijänsier. Denna upplysning kan ske aniingen i form avkonsumeniupplysning, dvs. slailig informaiion om varor och tjänster,ellergenomvaru recensioner som åiergerjournalisters personliga värdering. För att såallsidigt som möjligl informera läsaren mäsie del vara en självklar sirävan allbl. a. belysa konkurrensförhållanden. Vidagränser för yttrande- och tryckfriheten är nödvändiga för att massmediernaskall kunna fullgöra denna viktiga uppgift. En lagstiftning mol ekonomisktförtal skulle kunna leda lill atl den omöjliggörs." , , var också myckel avvisande lill lagstiftning. Manskrev i remissvaret all man log avstånd från moiionskrav ochansåg att nuvarande skydd mot s. k. ekonomiski förtal var tillräckligt. Manuttalade från TCO rädsla för au en lagstiftning skulle inverka hämmande på bl.a. arbetstagarorganisationernas företagsupplysning. organisation - - uttalade i sill remissvar stor entusiasmför motionskrav. Man krävde från del hållet effektiva preventivainsatser, med andra ord en lagstiftning som kunde avskräcka massmedierna. Trotsvarningsorden från Journalislförbundei, , TCO m. fl. lungaremissorgan samlade sig ändå samiliga borgerliga ledamöier ijuslilieutskottel bakom ell utredningskrav med anledning av moderalmo-lionen.Slrax före motionsbehandlingen del året skrev flera liberala tidningar, bl. a.Dagens Nyheter, och uppmanade folkpartisterna i atl rösta försocialdemokraternas avslagsyrkande. Och resultatet blev i jämviktsriksdagen1974 en övervikt på 44 röster för socialdemokraternas reservaiionsförslag.Sedan dess har inget förslag förts fram till behandling eller votering iriksdagen förrän , då moderaierna återkom med en molion . Ochnu inträffar det iniressania: nu är moderaierna på nytt ensamma bakom kravetfrän jusiiiieuiskollel, och reservanterna finner inte ens anledning att gå upphär i debatten och motivera sill ställningstagande. Cenierparlieis ochfolkpariieis ledamöier har övergivit sina regeringsbröder. Men delta skalltydligen tonas ned i debatten. Visserligeninirän"ade denna klyvning i ulskotlet efter del atl denborgerliga regeringen hade börjat haverera och som den upplöstes, menjag hoppas an del inie är den sprängningen som är moiivel för Iblkpariisiersoch centerpartisters frigörelse. Ingen centerpartist eller folkpartist lycksnu villig all begära ordet och berätta om anledningen lill omvändelsen. Jagvill tro all del är fråga om ell lillnyktrande i de leden i denna fråga. Visocialdemokrater hälsar ulskollels siarka majoriiei 1978 med ?Riksdagens proiokoll 1978/79:8-14 Vaddel beslut som skall fallas handlar om är, all vi som yrkaravslag påmoderaikravel därmed vill värna om tryckfriheten och yiirandefrihelen. Visslkan övertramp göras i massmedierna - del skall vi medge. Del kan vara sådantsom också skadar i något fall. Men vi anser all sådana övertramp kan beivrasvia annan lagstiftning och massmediernas egna sanerande åtgärder. Vi socialdemokratervill inle vara med om alt omgärda del fria ordet med den lagstiftning somIndustriförbundet och moderaierna önskar. Därför,herr lalman, yrkar jag bifall lill yrkandet i justiiieuiskoliels betänkande nr2 om avslag på moderatmotionen. Del är rikligt, , atl har haft dennainställning, liksom ell stort antal småföretag som varil utsatta för lögnaktigryktesspridning, som har riskerat de här småförelagens sysselsättning. Jagvill gärna fråga om del är något fel i alt småföretag reagerar molall lögnaktiga uppgifter leder till all deras sysselsättning riskeras. Jag villgärna veta vad tycker på den punkten, för det är ganska intressant. Jagskall i övrigt bortse frän försök all i stället för atl diskuterasakfrågan insinuera an del finns dunkla och icke uttalade motiv bakom de härmolionskraven. Jag försökte i mitt inledningsanförande all i någon månanalysera den kritik som har rikials mol tanken på regler om ansvar förekonomiski förtal och konstaterade därvid au invändningarna har varil relativtsvaga, all tryckfriheten på intet sätt behöver hotas. Man behöver, som jagsade, inte ens göra ekonomiskt förtal till en iryckfrihels-broii. Del bemötteArne inle med elt ord. Det är ganska självklart atl sädana regler inlefår leda till all konsumentupplysningen hindras. Om del f ö. är någonling somskall känneteckna konsumentupplysningen, så är det sanning-lill skillnad kanskefrän företagens egna, något välvilliga omdömen om sina produkier.Konsumentupplysning skall väl alllid vara sannfärdig. Pä vad säu skulle sådankonsumentupplysning kunna komma alt stå i strid med regler om ansvar förekonomiski förtal? Jag vill gärna ha svar på den frågan också. ArneNygren åberopade en par remissinstanser. Jag tycker del finns skäl att laintryck av den kritik som har riktats mol den här tanken. Jag vill därför än engång särskilt slarki belöna all del här förslagel inie får leda lill alliryckfriheten inskränks. Men ändå måste jag fråga: Vem är del som skydda? Del är alldeles uppenbarligen inte förelagen, som är måna om alt ifri konkurrens och ulan all bli bakialade kunna fortsälla alt sälja sinaprodukier och därmed hälla sysselsättningen uppe. Näringsfrihetsombudsmannenuttalade också sitt stöd för motionskraven på en Ulredning. Detkan knappast heller vara konsumenterna som är ute för alt skydda,därför all KO har faktiskt också ställt sig bakom kravet på Ulredning av dennafråga. Delkan inle vara av huvudsakligen rällsskäl som har beiänkligheier,eftersom bl. a. justiliekanslern och riksåklagaren har varil inne på tanken borde uireda frågan för all klargöra hur eventuella regler om ansvar förekonomiskt förtal skall vara utformade. Jagfick inle svar på den fråga somjag tidigare ställde lill : Vad ärdet som har inlräffai som gör atl vad lidigare enhälligt ansåg varaelt problem, nämligen atl del faktiskt förekommer ekonomiskt förtal, inlelängre är något problem? Vad är del som gör att man bara kan säga att del härskall över huvud tagel inte utredas, del är en oiniressant fråga? Vadärdet för fel -jag upprepar den frågan så atl det skall finnas möjligheter allsvara på den - i alt små förelag försöker värja sig mol lögnaktiga uppgiftersom kan skada sysselsättningen och som kan leda till obalans i den friakonkurrensen? Och vad är del egentligen vill skydda? Jaghar framhållit atl det här handlar om en förutsäiiningslös ulredning. Del ärsjälvklart atl tryckfriheien inte får lummas pä. Del är självklart atlkonsumentupplysning skall få bedrivas fritt. Del har också KO sagi alt man kanlänka sig, även om denna fråga utreds. Vadär det vill skydda, när han , med olika insinuationer som vapen,blankt avvisar kravet på en allsidig utredning om frågan om ansvar för ekonomiskiförial? Jag hade inte tänkt gä upp i den här debatten, men eftersom nu herrNygren har åberopat cenierns lidigare slällningslagande vill jag erinra om altcenterpartiet inle heller förra gången, dä frågan var uppe lill behandling,yrkade bifall lill motionen. Del varvid 1975/, och då varmoderaierna ensamma reservanter i utskottet. Del var för resten bara en endamoderat som reserverade sig, om jag inte minns fel. Del är således ingei nyttnär inte heller följer motionen. Anledningen är bl. a. attriksdagen är 1974 beslöt all klart avslå motionens yrkande. Detta har ocksåherr redovisat. Oavsetthur stort eller hur litet intresset var hos all biträda moiionskravei,sä följde vi det då för all utredningsvägen bringa klarhet i begreppetekonomiskt förtal. Bara all definiera begreppet och skilja del från befogadkritik var mycket besvärligt. Motionen hade varil på remiss, och flera lungaremissinstanser hade också bilräit förslagel. Riksåklagaren hade sagi atl detär ett svårbedömt område, där intresseavvägningar och gränsdragningar av olikaslag måsle göras. Därför ansåg han atl en utredning skulle kunna klargöra omdet är önskvärt och erforderligt med ett ingripande lagstiftningsvägen. menade all sakliga skäl förelåg alt uireda frågantyckte han också all ulredningen inle borde begränsas lill frågan omkriminalisering av ekonomiski förtal, ulan atl en möjlighel också borde ges anöverväga problemei i vidare mån. Jagåberopade 1974 dessa synpunkter som stöd för en utredning menunderströk också all uiredningskravet inte alls behövde leda lilllagsliftningsförslag. Från cenierns sida eftersträvade vi inte någon ändring av de nuvarandeprinciperna för yttrande- och tryckfrihet. Det vi ställde oss bakom var istället kravet på en ulredning av frågan huruvida del fanns reellaförutsättningar att, utan all iräda yttrande- eller tryckfriheien för när,åstadkomma ett skydd mot ekonomiski förtal. Men när sedan uiskotlsma-joriieiensförslag om bifall till moiionsyrkandei är 1974 föll - med siffrorna 125 mol169-vardel, tyckte vi,enså klart uttalad mening av all vi inlebiträdde förslagel när del återkom lill 1975/, och därför gör videt inte heller . ställde en mängd frågor till mig. Del saknades bara en,och den borde han kanske ha tillagt: Vad är det som har inträffat när inie ensde gamla regeringsbröderna längre är beredda all följa moderaierna trots allkraven pä en ulredning är exakt desamma nu som de var 1973 och som de var 1974? Nuhar försöki förklara ståndpunkt. Jag skall inle gånärmare in pä den förklaringen. JoakimOllen frågade vad jag menar atl del är för fel i all små förelag reagerar. Mennu är del inte några små förelag som har reagerat, utan del ärIndustriförbundet som har varil aktivt i det här fallet. Jag skulle gärna viljasäga en sak, : Gå upp och ge några exempel pä små förelag somhardrabbalsavatl vi saknar en lagsiiftningmoi ekonomiski förtal och genom alleveniuella övertramp av massmedierna inle har kunnat beivras pä annat säu! Sedansade all jag hade påsläil alt del fanns dunkla motiv bakommoiionskravei. Jag vet ju inie hur bedömer . Inletyckerjag alt har några dunkla motiv. Förbundet har faktisktuttryckt sig ännu klarare, men i stort sett på samma säu som moderaierna. Delaren intressefråga för lndusiriförbundei,och moderaierna har välviligi år efterär ställt upp och buril fram den lill . JoakimOllen säger all tryckfriheten inte hotas. Men det tycker ,alla journalister anslutna lill . Menar atl han är bättre på all bedömadella än vad de tre tunga remissinstanserna har varil? Tillsist frågade vem del är som jag vill skydda. Del sade jag myckel tydligti mitt första inlägg. Vi socialdemokrater vill skydda det fria ordet,yttrandefriheten och tryckfriheten. Därför vill vi inle vara med om någonyllerligare lagsiifining som omgärdar del fria ordels utövning. Bådeherr Ollen och gjorde sig skyldiga lill en del felsägningar när depäsiod vilka remissinstanser som hade sagt ja till en ulredning. De flesia avdem som räknades upp har efter en hel del motiveringar kommii fram lill alt deinte skulle moisälia sig en ulredning - och del är någonling annat än all sägaja. Jagvill, herr lalman, än en gäng yrka bifall lill uiskolismajorilelens hemsiällan. Del må vara mig förlålei om jag här i kammaren inle ämnar dra ett antalkonkreta exempel på små förelag som har utsatts för ekonomiskt förtal. Jag troralt förstår all del inle vore särdeles lyckat. I den mån ArneNygren inle känner till sädana fall kan jag hänvisa till exempelvissmäföreiagarpressen, där flera har tagils upp och debatterats. Jag vill i delavseendet också hänvisa lill näringsfriheisombudsmannens remissvar 1974, sominnehåller olika exempel på företag, inte små-det skall erkännas-ulan stora,som har utsatts för ekonomiski förtal. Delfinns alltså ett problem med ekonomiski förtal. Det inlressanta äran del har enenig riksdag sagt år . Jag har frågat: Vad är del som görall del nu plötsligen inte finns något problem längre? Det harjag inle fånnågoi svar på. Jag menar all problemet är så allvariigl alt detborde vara värt atl uireda. Jagvill beträffande tryckfriheten understryka all en hemställan om alt enutredning skall tillsäiias inte gärna kan varaeti hol mol iryckfriheien. Jagharbelonal alt det finns all anledning all ta intryck av de här remissinstansernasom säger att jag inle bryr mig om. Del gör jag visst! Men jagmenar alt det borde gå att utforma regler på området som inte står i konfliktmed del inlresse vi vill värna om när vi hävdar iryckfriheisrällensfunda-mentala belydelse i värt samhälle. Det vore rimligt alt tillsälta ensådan här Ulredning, och jag vill avslutningsvis än en gäng yrka bifall tillreservationen. frågade av vilken anledning jag inte svarade på fråganvarför det inte skulle finnas problem längre. Jag tror all vår uiskousskrivningi del fallet inte skiljer sig från tidigare års utskoiisskriv-ningar. Jagsade avslutningsvis i mitt första inlägg atl del kan förekomma övertramp frånmassmedia, och del skall vi medge, men alt del är övertramp som kan åtgärdasmed nuvarande lagstiftning och de saneringsåtgärder som massmedierna harpåtagit sig. Del är därför vi har avstyrkt en ytteriigare lagstiftning. Anledningentill all ni moderaler och vill ha en skärpt lagstiftning ärall den skall verka avskräckande på massmedierna när det gäller all skriva omförelag och deras produkier. Del är del vi är sä rädda för, och del är därförvi med sådan kraft går emot den tanken. Nuåterkommer del resonemang som vi hörde 1973 och ännu mer 1974, att del bara ären ulredning som man begär.