prot · G20935 · 1978-12-31 00:00:00 — har helt enkelt inle någon användning för utbildningsbidraget, eftersomman aldrig tjänar på atl utbilda folk i stället för all låta dem producera förfullt, om det finns avsättningsmöjligheter - inte ens om man fär upp lill 25kr. Tekoindustrin är den bransch som proportionellt sett använt bidragetmest, och vi vet ju alla vilka problem den branschen brottas med. Inle är delnågon risk för att bidraget där går direkt i aktieägarnas fickor. Tvärtom ärjag övertygad om, , all om det här bidraget icke hade kommii, hadeutslagningen av vår tekoindustri gått ännu snabbare än vad den tyvärr har gjortunder del senasle året. 0/77översyn av bestämmelserna om utbildningsbidrag, m. m. (apk): Tillden senaste frågan först. Jag tror atl det är väldigi farligt, om man utgårifrån all del måste innebära sämre förtjänster om ett företag skär nerarbetsstyrkan. Del finns inget sådant automatiskt sammanhang. Sedanlill frågan om hur bidragsreglerna har fungerat och humvida man har kunnatkontrollera alt de verkligen inte missbrukas. Til syvende og sidsi ligger deländå på företaget självt att bedöma hur stora nedskärningarna av personalenskall vara. Detta förhållande, alt del ligger på företaget självt, germöjligheter till en sådan tolkning atl företaget fär bättre förtjänster. Detär omöjligt både för och för mig au diskutera konkret vad en annanregeltillämpning hade inneburil i antal nedskärningar, men borde inte bara detförhållandet att del föreligger misstanke om att över hälften av bidraget kanha missbrukats vara skäl nog fören eftergranskning? Och borde inle så fall också kunna konstatera, atl om den efiergransk-ningen visar atlbidraget har missbrukats skall återbelalningsskyldighet föreligga förföretagen? Det är en regel som skulle ha gällt för vilket annat bidrag somhelst som hade gått ut till enskilda personer i del här landet. Jagkan inte ta fram exakta siffror på hur det ligger lill i de olika företagen,men jag vet atl ute pä mänga arbetsplatser har arbetstagare verkligen ondgjortsig över del sätt på vilket 25-kronan har utnyttjats. Man kan säga att den harutnyttjats till utbildning, men det finns också vida möjligheter lill olikatolkningar. Utbildningen kan ju mycket väl bestå i atl vederbörande befinner ömåtgärderför att öka sysselsättningen sig i produktionsprocessenoch i det avseendet är produktiv, men med bidrag från staten. Sådana misstankarhar framförls i den här undersökningen, även om del inte heller där konkretslår alt har missbrukals. Men bara alt saken kan ifrågasättas borde, menarjag, vara anledning för alt deklarera atl vi skall göra enefiemndeisökning. Konsekvenserna av den borde sedan vara självklara. Jag har i min föregående replik redovisai alt man måsle ifrågasätta, omundersökningen verkligen har träffat rätt i bedömningen på den punkt som RolfHagel nu diskuierar vidare, och jag gav två sifferexempel på all det finns godgrund för denna tveksamhet. Framför alll del första exemplet visar att även omdet lill synes bara är av dem som har fått ett utbildningsstöd somskulle ha friställts om del inte hade utgått någon 25-krona, kan det irealiteten vara så, att man i stället har klaral sig undan friställning till100 %. Sedanvill jag gärna påpeka atl fack och arbetsförmedling ju är med i bedömningarna.Det är inle bara företaget som fär göra dem. Jag har också, herr talman, sagtatt det finns skäl att se över de här reglerna i forlsätlningen. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om åtgärderför att öka sysselsiittningen ArbetsmarknadsministernROLF erhöll ordet för att besvara (apk) den 19 oktoberanmälda interpellation, 1978/79:45, och anförde: har frågat mig vilka åtgärder utöver de redan aviseradesom regeringen planerar för alt skapa full sysselsättning och närregeringsdeklarationens löften på delta område kommer all uppfyllas. Iregeringsdeklarationen slås fast: "Människors vilja till arbete ärettlands främsta tillgång. Regeringen ser del som en huvuduppgift att bekämpaarbetslöshet." Om denna målsättning råder del en bred politisk enighet ivärt land. Trepartiregeringensinsatser på detla område lalar för sig själva. /78 nådde dearbelsmarknadspolitiska insatserna unikl höga nivåer, såväl i pengar räknal somvad gäller antalet personer som var direkl berörda av olikasysselsältningsskapande åtgärder. Detta var en naturlig följd av atlpåfrestningarna på vår arbetsmarknad på grund av atl den långvariga konjunkturnedgångenoch de akula strukturproblemen inom delar av industrin krävde stora insatserför att de sysselsällningspolitiska ambitionerna skulle upprätthållas. Tackvare dessa insaiser kunde också arbelslösheten hållas på en internationelltsen mycket låg nivå, lägre än vid den närmasl föregående konjunktursvackan, trots atl påfrestningarna pä ekonomi och arbeismarknaddenna gång varit avsevärt myckel svårare och mer långvariga. Dennuvarande regeringen vidareutvecklar nu dessa insaiser genom att införvinterhalvåret yueriigare höja den arbelsmarknadspolitiska beredskapen. SedanAlf Lövenborg ställde sin fråga har regeringen lagt en proposition påriksdagens bord om inriktningen av den ekonomiska politiken, där bl. a.ytterligare föreslås ställas lill förfogande för all tryggasysselsätlningen . Jag skall inte här i detaljredogöra för de insaiser som föreslås i proposilionen. Låt mig bara med delta konstateraatl den nuvarande regeringen i handling dokumenterat sin fasta beslutsamhet atlfullfölja de sysselsällningspolitiska strävandena. Deljag nu talat om gäller de åtgärder som sätts in för alt motverka arbetslösheteni en viss konjunktursituation. Den fulla sysselsättningen uppnås emellertidinle en gång för alla och kan inte långsiktigt säkerställas med enbart sädanaåtgärder. De långsiktiga sysselsätlningsmålen kan endast uppnäs genom närasamverkan mellan övergripande ekonomisk-politiska insatser, näringspolitik,regionalpolitik och arbetsmarknadspolitik. I regeringsförklaringen sägs attriktlinjer skall utarbetas för framlida sysselsättning, närings- ochregionalpolitik. Förslagen i dessa avseenden kommer bl. a. att bygga päsysselsätlningsutredningens överväganden. Innan sysselsättnings-utredningenöverlämnat sitt slutbetänkande kan regeringen självfallel inle ta ställninglill del närmare innehållet i dessa riktlinjer. Omåtgärderför att öka sysselsättningen (apk); Jag ber attfå lacka arbetsmarknadsministern för svaret. Imin inlerpellation citerade jag den borgeriiga regeringens deklaration vidtillträdet den 8 oklober 1976. I denna heter det bl. "Regionalpolitikenskall förstärkas så att människor i olika landsdelar ges allsidigsysselsältning och service samt en god miljö." Vidare heter det: "Alla ungdomar skallgaranteras arbele, praktik och utbildning." Dennasvulstiga deklaration var naturiigtvis förklariig när man hade en statsministeri denna regering som under valrörelsen lovade svenska folket 400 000 nya jobb,bara man gav honom sina röster. Och det gjorde man ju - i alltför storutsträckning - men inte blev det några 400 000 nya jobb. Verklighetenskalla ljus kom snabbt att avslöja tomheten, den totala tomheten i dendeklarationen. Arbelslösheten växte som . Delvar naturligtvis en smula malplacerat av mig alt citera regeringsdeklarationenfrån . Men eftersom jag utgick från atl denna regering skulle la sig ihåret så pass mycket all den skulle orka med de 11 månader som återstod tillnästa val fanns det en viss logik i det hela. Interpellationen väcktesursprungligen på första dag. Den3 oktober avgav samme statsminister, dvs. , en nyregeringsförklaring. I avsnittet om arbete och sysselsällning helte det så här: "Trotsmycket stora arbetsmarknads- och industripolitiska insaiser och trots att dentotala sysselsättningen fortsatt att öka har arbetslösheten särskill Omåtgärderför att öka sysselsättningen iyngre åldersgrupper stigit. En huvuduppgift blir därför liksom attfullfölja kampen mot arbelslösheten. Slora samhällsinsatser kommer då attbehövas. Det kommer all slällas stora krav på solidaritet." Jagvill understryka all del alltså är en betydande nedtoning årsregeringslöfte om arbete ät alla till den nya deklarationens rundsnack om atl"fullfölja kampen mot arbetslösheten". Mendet dröjde som alla vet till nästa regeringsdeklaration. I denpåpekas atl på många sätt är elt ofullkomligt samhälle och att riksdagoch regering inte kan lösa alla dess problem. Och är del inle längre tal omall ge "människor i olika landsdelar allsidig sysselsällning" och all"garantera ungdomar arbete, praktik eller utbildning". Iregeringsdeklarationen frän den 18 oklober heter det lakoniskt:"Regeringen ser del som en huvuduppgift alt bekämpa arbelslöshel." Sågick alltså "beslutsamhetens friska hy i eftertankens kränka blekhetöver". Avdelta kan man måhända lära några saker. För det första: Sedanregeringsdeklarationer fått karaklär av dagsländor kan de knappast tillmätasnågon avgörande belydelse. "röd, död." För det andra:Borgeriiga löften om arbete ät alla nu har förvandlats lill del belydligl merbegränsade "kamp mol arbelslösheten". Detärskillnad på plättar och pannkakor, brukade min gamla mor säga. Och del är delnaturligtvis. Men det är till formen, inte till innehållet. Jag har roat migmed att titta på interpellationssvar och uttalanden som har lämnat efter sig i protokoll från frågestunder ochdebatier. Skillnaden mellan de svar som Per brukade lämna och de svarsom lämnar är ungefär som skillnaden mellan plättar och pannkakor;innehållet är delsamma. Man hänvisar till de arbetsmarknadspolitiska insatsersom har gjorts och som görs; anslagen till beredskapsarbeten, ökade insatserför utbildning, stödåtgärder till industrin osv. Men perspektivet, fråganom hur den fulla sysselsättningen skall garanteras, det lyser med sin frånvaro. RolfWirténs företrädare åkte upp till slrax före sin avgång. Han hadeden otacksamma uppgiften all förklara regeringens sysselsättningspolitik ochdel Slora glappet som alla kunde se fanns mellan löftena och den hårda, bittraverkligheten för människorna där uppe. Han fick åka hem med svansen mellan benen, och det är möjligtalt del bidrog till hans beslut atl lämna det sjunkande skeppet. Men den hårdareaktionen den gången berodde ju inte på att norrbottningarna är särskiltoborstade och oartiga mot sina gäster - vi är nog mera kända för motsatsen.Nej, det berodde på att spelet har drivits för långt, an man känner enövergivenhet, en desperation och en äkta vrede mot ell samhälle som inle kangaraniera den mänskliga rätiigheien att ha ett arbete. Vihar nu 20 000 arbetslösa i Norrbotien, lågt räknal. Jag har lyssnat påarbetsmarknadsministerns svar, och på en gång kan jag säga; Det kommer inte altlugna de arbetslösa i mitl län. När lalar om trepartiregeringensinsaiser kommer de arbetslösa i , och alla andra, alt se del som ettdåligt skämt. Under den liden har arbelslösheten växt till RolfWiriénframhåller all sedan jag ställde min fråga har regeringen lagt en propositionpå bord, och del är riktigt. Där föreslås yllerligare 3 miljarderlill åtgärder för all irygga sysselsäuningen under del närmaste halvåret. Mende åtgärder som arbetsmarknadsministern hän visar lill ärju av den karaktärenatt de inte garanterar människors rätt till arbete. Syftet är att begränsa enytterligare höjning av arbetslösheten. Del kommer alltså inte atl skapas fullsysselsältning. Svaret är perspektivlöst. Närdel gäller de konkreia förslagen hänvisar arbetsmarknadsministern tillsysselsättningsutredningen. Jag vill i det sammanhanget bara säga: Är det någotsom vi i det arbelslöshetsdrabbade har saknat, så inle är delutredningar. Dessa har staplats pä varandra, och de har gett massor av utredarearbete, men inte har de garanterat arbete, trygghet eller regional utveckling. Jagkan ta gift pä alt den ulredning som arbetsmarknadsminister nutalar om inte kommer all ge, som det heter i trepartiregeringens deklarationfrän , människor i olika delar allsidig sysselsättning. RolfWiriénär nu arbetsmarknadsminister i en annan regering. Jag har inga illusioner omden. Det är storfinansens regering och den kommer att verka som en sådan.Storfinansens behov av pengar ur statskassan kommer att tillfredsställas ochden kapitalistiska krisens bördor vältras över på arbetarklassen. Ifolkpartisliska kretsar talas del ofta om mänskliga rättigheter. Dä riktar mansig mol de socialistiska länderna. Men jag anser verkligen alt man kastar stennär man sitter i glashus. IFörenta nationernas allmänna förklaring om de mänskliga rätiigheterna heter detbl. a.; "har rätt till arbele, till fritt val av sysselsättning,lill rättvisa och tillfredsställande arbetsförhållanden och till skydd mot arbelslöshel." Jagvill med hänvisning till FN-förklaringen påstå alt man i ochi massomfallning bryier mol de mänskliga rättigheterna därför atl vi har ettsamhälle som inle garanterar människorna den elementära mänskliga rättighetenatt ha ett jobb. Människor döms lill att vara i den förnedrandebelägenheten all inte ha en arbetsplats atl gå lill, att vara beroende avbidrag i slällel för atl känna glädjen över ett meningsfullt arbete. De flestaupplever detla som något fruktansvärt, vilket det ju också är. I folkpartielsSverige förmenas nu hundratusentals människor den primära mänskligarättigheten, dvs. rätlen till elt arbele. Arbetsmarknadsministernsinterpellationssvar visade inte vägen lill den fulla sysselsättningens samhälle.I kommer arbetslösheten även i fortsättningen alt vara enhärd och bitter realitet för hundratusentals människor. Del är sanningen bakomorden i interpellationssvaret. 0/77 åtgärderför att öka sysselsättningen Det är bra all läser upp ur regeringsdeklarationernafrän och framåt. Men jag tror alt del, när man hört Omåtgärderför att öka sysselsättningen Lövenborgs citat, framstårsom hell uppenbart atl del är jusl sysselsättningen som ärdet viktigaste måletsåväl för den lidigare trepartiregeringens som för den nu tillträddafolkpartiregeringens politik. Det finns myckel som bevisar del. AlfLövenborg lar upp den aktuella situationen när del gäller sysselsätlningen.Del ärganska märkligt alt han då inte mera rättvist redovisar vad som hänt påarbetsmarknaden under den senaste månaden. I stället talar han om total tomhetoch om atl arbelslösheten växer som aldrig lidigare och tar lill andra överord.Jag tror alt för ta lillbaka det i näsla omgång. Hans påståendenhåller inle om man ser på vad den senaste månadsmätningen visar när det gällerulvecklingen. har vi en arbetslöshet på 89 000 personer, eller . Del kan man i ochför sig anse varaen hög siffra. Arbelslösheten är dock mindre än den som ärvanlig inom fiertalet industrialiserade länder f n. Jag vill här erinra om attarbelslösheten i ligger på , i på , i Storbritannienpå och i pä för atl nämna några exempel. Arbetslöshetenär mindre än den vi hade 1971-1973, då vi hade upp till116 000 arbetslösa. AlfLövenborgs historieskrivning är alltså helt felaktig. Den faller pä gmnd av dethär siffermaterialet, och det mesta i hans replik är därmed dödat. Ioch för sig ligger det inget glädjande i att andra länder har en betydligtsämre situation eller att vi själva har varit värre ute tidigare. Glädjande ärdock atl vi nu lycks ha brutit arbetslöshetens uppåtgående trend. Mellanseptember och oklober minskade arbelslösheten med nära 20 000 personer som endirekt följd av de åtgärder som sattes in. 1 oklober var 150 000 personersysselsatta i arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbete och olika former avskyddad verksamhet. Det innebär alt vi redan nu är uppe på den rekordnivå somnoterades . Det är möjligt att vi kan behövaförstärka åtgärderna yllerligare. Genom de förslag som förelagts ianslutning till propositionen om inriktningen av den ekonomiska politiken höjervi beredskapen i detta syfte, vilket jag också sade i mitt interpellationssvar.Jag är övertygad om att behovel av sådana massiva insatser kommer all finnaskvar . Emellertid räknar jag med att den uppåtgåendeinduslrikonjunkiuren successivt skall kunna minska behovel avsysselsältningsskapande åtgärder, sä alt del i större utsträckning blir möjligtatt föra över människor från temporära arbeten till arbeten pä den reguljäraarbetsmarknaden. AlfLövenborg hänvisade också till desvar som Per tidigare gett härikammaren och jämförde dem med mina svar. Han fann svaren rätt lika. Del är ioch för sig ingen överraskande upptäckt som gjort. Om del är tväliberala arbetsmarknadsministrar som svarar på de här frågorna, är del väl rättrimligl alt de har ganska likartade utgångspunkter och svarar på ungefär sammasätt. Del saknas inle, , perspektiv i de svar som Per ochjag har gett. I alla svaren finns det ett grundelement som jag tror ärcentralt, nämligen detla att del skall vara en sam verkan mellan olikapolitikerområden. Del gäller först och främst all ha en ekonomisk politik som ger styrka allsatsa på arbelsmarknadspolitiska äigärder när sä behövs. Vidare skall den geföruisänningar för näringslivet, och del är naturligtvis det primära, allkonkurrera på en nog så kärv världsmarknad. är oerhört beiydelsefulliforell land med karaktär, där av produktionen exporteras. Detvärdet som i en lidigare skede slog fel, och det är del den förra regeringenoch den här regeringen med olika åtgärder har försöki rätta lill. Jag tror nu kan konstatera atl del lyckats. Det är delta som ger kraft, och jaghoppas atl också delar vår önskan all del skall kunna ge enkonjunkturuppgång som kan öka sysselsättningen för människorna här ilandei. Del gäller då naturligtvis också dem som bor i . Perspektivetkommer vi atl diskulera även i fortsättningen, , och del har jagockså framhållit i mitl interpellationssvar. Inom en ganska snar framtid kommerdet atl läggas fram vikliga regeringsförslag dels för all hjälpa uppnäringslivet,dels föralt skapaen bättre regionalpolitik. Del senare är inleminst intressant när det gäller den landsdel som representerar.Men debatterna om dessa vikliga regeringsförslag får väl anstå tills förslagenpresenterats för . Jag är övertygad om alt de mera framåtsyftandelinjerna då också kommer att redovisas. Förhållandenainom kommer jag alt diskutera senare med anledning av eninterpellation av . Jag skall därför inte ge mig in på någonlängre diskussion om dessa spörsmål, men läl mig erinra om allNorrboliendelegaiionen tillsaiies av den förra regeringen för alt man skullefinna lämpliga former atl förbättra den verkligl besvärliga arbetsmarknadssituationeni . Detdepartement som jag har ansvar för satsar nu härdare än någon gäng tidigare päberedskapsarbeten. Lät mig bara nämna atl summan av kostnaderna för dessauppgår till 540 milj. kr. Del är alltså en myckel kraftig satsning som görs pådetla enda län. Vi har där vidare omkring 500 personer iarbetsmarknadsutbildning. Dettaär i varje fall inte siffror som ger underlag för alt, som göra, tala om en tomhetens politik. Nej, , jag hoppas alldet i även i fortsättningen skall finnas exempel somvisar, all del bedrivs en aktiv arbetsmarknadspolitik som tillförs resurser ien kanske skådad utsträckning. 0/77 åtgärder för att öka sysselsättningen ALFLÖVENBORG (apk); Jag sade atl arbetslösheten har växt som aldrig lidigare undertrepartiregeringens år-jag lalade inle om den senaste månaden. Au så har skettär ett faktum som inle kan bestridas. Man kanske kan gå tillbaks lill 1920-eller 1930-ialei för en motsvarande jämförelse, men att arbetslösheten under deär som hargått har natten förfärande nivå kommer man inte från. Visstkan man, som RolfWirién gjorde, peka på att arbelslösheten är lägre än i andraländer, men jag vill påstå alt del är en mycket klen tröst. Den som går arbetslösi eller de som i skall friställas från varven 0/77 åtgärder för att öka sysselsättningen enligt varvspropositionensförslag blir inle gladare över all man har ännu fier arbetslösa i , iVästtyskland eller var del kan vara. Det är för dem någoi hell sekundärt. Delär riktigt all arbelslösheten enligl de senasle siffrorna har minskat en smula,åtminstone i den officiella statistiken, men det handlar ju om effekterna avökad utbildning och omskolning och av mera beredskapsjobb. Man har inte ökatindustrisysselsätlningen eller skapat fier arbetstillfällen i övrigt utan detrör sig om effekter av den konstgjorda andningens politik. Jagär självfallel inte moisiåndare, , lill all människor i växandeomfattning utbildas, men de måsle också garanteras elt arbete efterutbildningen. Ungdomsarbetslösheten är skrämmande hög i dagens läge. Hur irorarbetsmarknadsministern an del känns au ha genomgåii en utbildning, kanske medglädje och framtidstro, och sedan mötas av beskedet andel inle finns något jobball erbjuda? Vad fär de ungdomar som drabbas av delta för råd avarbetsmarknadsministern ? Ivärt län ärju, som arbetsmarknadsministern snuddade vid, arbetsmarknadslägetkatastrofalt. Var femte arbetsför är utan jobb, trots de insaiser somarbetsmarknadsministern nu hänvisar till. Sanningen är den att 20 000 människori realiteten är ulan arbele och alt vi har minst 5 000 unga arbetslösa.Länsarbetsnämndens bedömning är att del finns stora risker för all lägel blirännu värre. Menarherr att de 3 miljarder som nämns i svaret skall räcka för att klarasysselsättningen för alla arbetslösa där uppe? Nej, naturligtvis inte - han vetmycket väl all det inte är tillräckligt. Men vad tänker man då göra? Vilkaindustriprojekt har regeringen i bakfickan för alt klara jobben, och vilket rådger nu de arbetslösa där uppe? Skall de flytta eller skall de, somherr svar innebär, vänta på bättre lider? Eller kan jag fara hem tillNorrbotien och säga lill de arbetslösa all har lovat atl de skallfå jobb'' Statsrådetsäger atl det inte saknas perspektiv. Ja, jag vill fortfarande fråga: Vilket ärperspektivet? Hur skall man säkra rätten lill arbele ål alla? Perspektivet är,som jag ser det, atl man skall lita på en eventuell ny konjunkturuppgång ochmarknadskrafternas fria spel. Jag finner inle sä myckel all replikera pä i senasteinlägg. Men när lalar om alt vår arbetsmarknadssituation blivit"en smula bällre" till oklober, dä del i själva verketär en nedgång i arbetslösheten med 19 000 personer, är det väl alt försökaförringa en ganska anmärkningsvärd förändring som har inträffat mellan de tvämånadsmälningarna. Jag har i många sammanhang påpekat att vi inte skall dra förstora växlar på den här förändringen , men jaglycker ändå atl vi på ett mera fair säll skall notera vad som här harinträffat. AlfLövenborg försöker göra gällande all den här förbättringen har åstadkommits medkonstlade medel. Jag irodde atl vi var förbi debatten om alt man i en sådansituation som vi nu har temporärt bör gå in med arbetsmarknadspolitiskainsatser för atl hjälpa människor som har svårigheter atl fö ell jobb på dennormala arbetsmarknaden. Det hoppas jag alt vi ändå kan vara överens om. Jagtar gärna en debatt om betydelsen av beredskapsarbeten och vad de kan leda lilli samhällsekonomin, det värde som ligger i att man fär de här arbetena utförda.Det är inle några meningslösa sysselsättningar som erbjuds utan det är på siktproduktiva insaiser. Deinsaiser vi gör inom den ram på 3 miljarder som jag angav i miltinterpellationssvargår-det visar de siffror jag nämnde lidigare-i hög grad tillNorrbottens län för atl hjälpa till där läget är svårast att klara av. Jagredovisade i milt tidigare inlägg alt på intet säU har fått slålillbaka utan snarare är en, med all rätt, prioriterad del av vårt land i dettahänseende. Detmera långsikliga perspektiv som efteriyser kommer, somjag sadeförut, att redovisas i den näringspolitiska proposition som skall läggas framoch i den regionalpolitiska propositionen. Då blir del tid för debatier ochdiskussioner kring de förslagen. ömåtgärderför att öka sysselsättningen (apk): Jag anser del självfallet inte meningslöst med omskolning, även om mani hög grad använder omskolning och beredskapsjobb, som inle alltid är såmeningsfyllda, för atl i statistiken få ned arbetslöshetssiffrorna. Men detmeningslösa ligger i atl man inle kan garanteras elt jobb efter omskolningen. Närvi lalar om perspektiv vill jag påslå att planen för alt skapa fullsysselsättning inte finns i sinneväriden hos den nuvarande regeringen.