prot · G209109 · 1978-12-31 00:00:00 — Det är pä detta område som den regering somnyligen avgick och vars politik vi nu utvecklar har gjort sina största insatsernär det gäller all trygga sysselsättningen." Jagvill hålla med arbetsmarknadsministern om all regeringen har gjort mycket föralt stärka storfinansens ekonomi. Den miljardrullning som ni satt i gäng ochsom ni fortsätter med har gett resultat. Lät oss bara se vad som relaterades iAftonbladet : "Tre av fyra företag höjer aktieutdelningeni vår. I några fall rör det sig om en fördubbling." En lill isammanställningen visar all det inie rör sig om de små företagen utan om demsom styr den svenska ekonomin. Det är de som representerar kapitalkoncentrationen,de som representerar ungdomsarbetslösheten, som höjer sina vinster ochutdelningar. Vinsterna går på, men arbetslösheten består. Detta är resultatetav regeringspolitiken. Denslapphet med skattemedel som förekommit har biträtts av f d. ekonomiministernGösta och också av f d. industriminister tal om bekämpande av maktkoncentration föll pladask när dehamnade i regeringsställning. Justnu pågår som bekant en . "Sätt fart pä " är dessparoll. Högre bolagsvinster och fortsatt borgerligt styre är dess medicin. satsar SAF - - för au få en nyborgerlig regering efter valet , men dä ingår förstås en mekanisk ochtalande docka i priset. SAF-kampanjengör gällande alt lönsamma företag ger jobb ål fler och att lönsamma företag gördet bättre. Men så myckel pengar som de borgeriiga regeringarna, inte minstfolkpartiregeringen, satsat borde ju någol ha hänt. Men icke, investeringarnaförblir sammantaget fortfarande på en låg nivå. Litettillspetsat kunde man därför med fog påstå au det inte hjälper hur mycketpengar man än satsar eller överiåter lill kapitalet. Företagen kan ändå inleordna fler och säkra jobb. Förklaringen är också enkel: Företagen är inteintresserade av att hålla folk sysselsatta! Tvärtom har de enbart intresse avatl göra vinsler och göra del med sä litet personal som möjligl. Nej, högrebolagsvinster innebär alls icke alt fler jobb skaffas! Högre bolagsvinsterinnebär dock helt säkert högre aktieutdelning lill aktieägarna! Nej, det är etl misslyckaiförelag ätt försöka lura folk atl tro att lönsamma företagi första hand skulle ge fler jobb! ger i första hand ökadevinsler till dem som äger företagen. Omförelagen använder vinsterna lill all investera gör de det allt som oftast iländer med fascistiska och rasistiska styrelseskick: , , södraAfrika för au ta några exempel. skrivelse lill regeringen presenterar ochskolöverstyrelsen ett åtgärdsprogram. Detta finns återgivet i belänkandet.Skrivelsen är egentligen en svidande kritik mot regeringens förda polilik. Denlar i sitt ålgärdsprogram upp frågor som står i samklang med vad vänsterpartietkommunisterna anför i motionen 339 och vad vi tidigare här anfört i moiionertill den här . Del underliga är all utskottet presenterar skrivelsenocii sägeratl våra förslag inte bör föranleda någon åtgärd. Del är isanning magsiarkt och visar med vilken cynism man bedömer de åtgärder som måsletill och som vi har föreslagit. Viställer krav att arbetsförmedlingarna skall införa speciella ungdomsavdelningar,men ulskollel konträr med au det har arbetsförmedlingarna möjlighel att beslutaom pä det regionala planet. Men i AMS och SÖ;s skrivelse konstateras alt"oproportionerligt stora resurser måste avdelas på förmedlingen för altklara ungdomarnas problem lill men för andra grupper". Vihar naturligtvis ställt detta krav utifrån vetskapen om de behov förmedlingarnahar när del gäller ungdomen. Resurser måste därför tillskapas för speciellaungdomsavdelningar. Saken är därför inle sä enkel som utskottet försöker göraden till. Del går inle all pä del regionala planet inrätta ungdomsavdelningareller över huvud taget att serva ungdomen i tillräcklig utsträckning närresurser härför inte ges. Vihar vidare krävt obligatorisk arbetsförmedling. Den allmänna platsanmälan somnu byggs ut skapar inte jobb för ungdomen. En obligatorisk förmedling skulledäremot ge ungdomen möjligheler au få del av de jobb som finns. Då kunde intearbetsköparna vraka och välja som de gör . Då blev de tvungna att ta densom förmedlingen anvisar. Det skulle givetvis inskränka arbetsköparnas rätt attfritt anta och anställa arbetare, och det är bl. a. del som är nödvändigt. Frånborgerligt håll och arbeisköparhäll skyller man arbetslösheten på lagen omanställningsskydd. Man säger alt om provanställningar var möjliga skulle långtfier ungdomar kunna erhålla jobb. Angreppen på lagen om anställningsskydd laslill för all arbetsköparna skall fä ännu slörre frihet när del gälleravskedanden. De tar ungdomsarbetslösheten bara som ett argument i sinaohederliga syften. Några uppluckringar i lagen om anställningsskydd ger intefler jobb ulan endasl försämrat anställningsskydd. Ävenom del verkar utsiktslöst tvingas vi begära av regeringen att föreslå åtgärdersom garanterar alla ungdomar räll lill arbete, praktik eller utbildning. Mendet får i enlighet med vad jag anfört tidigare inie vara kortsiktiga ålgärder,ulan del måsle vara åtgärder som griper in i den långsiktiga planeringen.Utbildningen på de yrkesgymnasiala linjerna är för liten. Många ungdomar sökerutbildning i påtagliga brislyrken men kommer inte in därför altutbildningsresurserna inle är anpassade lill del egentliga behovet. Vaddel gäller praklikarbeten och arbeten i övrigi måsle det vara arbeten avvaraktig och meningsfull karaktär. Del får inle vara så att ett jobb endaslräcker eller månader. Praklikarbetena skall givetvis eflergenomgången kurs fortsätta i stadigvarande jobb. Lokalaålgärdsprogram måste utarbetas i kommuner och landsting. Skyldigheten församhället au påta sig ansvaret för ungdomarna även efter skolan måste varasjälvklar. Tyvärr är den inte det, och därför föreslär vi att riksdagenbeslutar all kommuner och landsting måsle utarbeta åtgärdsprogram molungdomsarbetslösheten. Statenmåste också ställa medel lill kommunernas och landstingens förfogande. Vikräver lOO-proceniiga statsbidrag till kommunala och landstingskommunalaberedskapsarbeten. Förall klara problemet med värvningen mellan skola och arbete bör åtgärdervidtas som tvingar näringslivel alt ställa prakiikplatser lill förfogan-gande.Det ärju trots allt näringslivel som sedan drar nytta av de lärdomar somungdomarna erhållit. DELFUS- delegationen för ungdomens sysselsättningsfrågor - arbetar inle för atlskaffa jobb ål ungdomen. Dess funktion förefaller bara vara att utgöra etlalibi för regeringen. Några egentliga ålgärder mol ungdomsarbetslösheten hardelegationen ännu inte föreslagit. Däremot har den borgerliga majoriteten iDELFUS röstat ned förslag till åtgärder som skulle ha underlättat situationenför den arbetslösa ungdomen. Ungdomsorganisationerhar dessutom ställts utanför delegationen. Del har anförts all de kanadjungeras, men del har inte heller hänt. och Värnpliktiga arbetsgruppen fullvärdigtmedlemskap vore en möjlig förbättring, och det skulle kanske leda lill att detblev något av de verkliga förslag för alt motverka ungdomsarbetslösheten somhar framlagts. Den borgerliga nejsägarmajorileten i DELFUS kanske då fickstryka pä foten. Jagvill också beröra en jämlikhetsfråga. Del gäller likalönsprincipen. Vi föreslåratt skall uttala sin anslutning lill principen om lika lön för likaarbete oavsett ålder. Den principen bör gälla på arbetsmarknaden som helhet. Vihemställer också atl regeringen verkar för all den genomförs pä del statligaområdet. Utskottethar avstyrkt del kravet med den något suddiga förklaringen all det är frågorsom del ankommer pä arbetsmarknadens parter att lösa. Vi är fakliskl medvetnaom atl della är avialsfrågor, men vi anser dock all kan uttala enmening. kommer sannolikt framöver att anta en lag som förbjuderdiskriminering av kvinnor. Del innebär alt särskilda kvinnolönerolagligförklaras. Vi i kommunisterna anser det var likasjälvklart alt speciella ungdomslöner inte skall få förekomma utan atl dessabör olagligförklaras. Sådana lönesätiningar tjänar endasl arbetsköparna på. Delkan inte vara rimligt att det får skilja i lön för elt ochsammajobb bara därför alt det skiljer elt år mellan dem som gör jobbet. Tillsist vill jag bara göra en kommeniar till motionen 1666 yrkande 2-4 av RolfHagel. I den motionen lar man bl. a. upp elt gammalt vpk-krav om atlgrundbidragen till elever i arbetsmarknadsutbildning skall utgå lika oavsettålder. Detta krav står vi givetvis kvar vid men kan inte acceplera denförsämring av kravet belräffande grundbidrageis storlek som . Den i moiionen föreslagna nivån ligger också under den nivå som bådevi och AMU-eleverna lidigare har krävt. Det är samma låga nivå som regeringenföreslär i proposilionen 135. Vi kommer i en motion med anledning av denproposilionen lillbaka till den här frågan med krav som står i överensslämmelsemed våra lidigare framförda förslag. Jagmåste slutligen kommentera något av det sade. Han användeuttrycket "vi löntagare" - han innefattade alltså sig själv i detbegreppet. Men sedan ifrågasatte han kampen för högre löner. Han ansåg att deli del nuvarande läget inte lönade sig att kämpa för högre löner. När pä det sättet gör han sig skyldig lill en cynism. Den höglönegrupp somAlf Wennerfors tillhör har inle drabbats av den borgerliga regeringens polilik.Däremot har industriarbetarna i del här borgerligt styrda landet förlorat tvämånadslöner under samma lid som partivänner suttit vidköttgrytorna i kanslihuset. AlfWennerfors började sill anförande med alt återge en del reaktionära fraser ochsade att han inie skulle fortsätta med den uppräkningen. Men logideologin överhanden: Arbetarna skall låta bli att kämpa för atl återta deförlorade åren. Jag yrkarbifall lill motionerna 339, 1052 och 1643. När vi nu har atl la ställning lill budgetpropositionens avsnittgällande arbetsmarknaden har vi som bakgrund lill regeringsförslaget kunnatiaktta en begynnande konjunkturappgång - antalet personer i arbetskraften ökar,och arbelskraftsefterfrågan är i stigande. Arbetsmarknadsministern framhåller ipropositionen atl arbetslösheten har kunnai hållas nere framför allt beroendepä myckel kraftiga arbelsmarknadspolitiska insatser. Insatserna har främstvarit inriktade pä all motverka uppsägningar inom industrin. Antaletuppsägningar inom industrin har sålunda kunnat hållas på en efteromständigheterna låg nivå. Beredskapsarbeten, arbetsmarknadsutbildning ochandra insatser för de arbetslösa har i hög grad kunnat inriktas på ungdom ochandra inträdande på arbeismarknaden. Närdet gäller lågkonjunkturens negativa effekier sä har dessa förstärkts avväxande strukturella problem inom industrin. Flera viktiga branscher står införomfattande förändringar. Slrakturproblemen kommer atl las upp senare underdetta , bl. a. i samband med behandlingen av de regional- ochnäringspolitiska propositionerna. Några insatser som är gjorda är dock värdaatt notera. Dettillfälliga 75-procenliga sysselsättningsbidraget till förelag som dominerarpä sin ort har ju syftat till att senarelägga långsiktigt nödvändigauppsägningar till en tidpunkt då de anställdas möjligheler all finna nya jobbär slörre.Detta bidrag utgår f. n. lill ett tjugotal företag, företrädesvis inomstålindustrin. För teko har av liknande skäl införts ett särskilt bidrag pä upptill . för äldre arbetskraft. äldrestöd utgår f n. till ca12 000 personer. Vidare kan påminnas om det s. k. nyrekryteringsbidragel.Avsikten med bidraget har ju varit all förmå företag med rekryteringsbehov attlidigarelägga planerade nyanställningar. hade del kommit införhandsanmälningar för bidrag motsvarande en personalökning på ca 45 000personer. Nolerbarl ärockså atl många av dessa arbetsplatser finns inom små ochmedelstora förelag. Serman pä arbetsmarknaden i etl längre perspektiv kan konstaleras att under1970-lalei har antalet personer i arbetskraften ökat med 300 000 personer. Delbör noteras atl ökningstakten i arbelskraftsutbudet äter stigitefler elt par års långsam utveckling. 1 genomsnitt för hela uppgickarbetskraften till 4 209 000 personer, vilket är 35 000 fler än 1977. Dettotala antalet sysselsatta ökade med i genomsnitt 16 000personer jämfört med föregående år. Den ökningen markerades under sistakvartalet dä 4 121 000 personer var sysselsatta. Industrisysselsäitningen harminskal, ehura takten i minskningen har dämpats. Däremot har antaletsysselsatta inom den offentliga sektorn fortsatt att öka. Efterfråganpå arbetskraft har fortsatt att öka även . Under denna månadnyanmäldes 62 000 lediga platser lill arbetsförmedlingen, vilket är drygl 14500 fler än under motsvarande månad . Det är också en stor ökning avantalet nyanmälda lediga platser . Vid slutet avfebruari månad kvarstod 45 000 lediga jobb vid landels arbetsförmedlingar,vilket är nära 16 000 fler än under motsvarande lid . Ävenefterfrågan på arbetskraft inom industrin fortsatte atl öka någol månad. Samma iakttagelser, dvs. ökad efterfrågan på arbetskraft,gjordes också inom byggnadsverksamheten. Närdet gäller antalet varsel sä har dessa fortsatt alt minska. Under febraari vardet totalt 2 400 personer som drabbades av varsel och uppsägning. 95 000 personer arbetslösa, vilket är någol fler än menfärre än . Visstmåste en arbetslöshet på 2,2 96 reduceras, men del skall ändå konstateras attvi i har en internationellt sett myckel låg arbetslöshet. Glädjandeärockså att antalet arbetslösa ungdomar kraftigt minskat i februari månadjämfört med januari månad. En nedgång frän 47 000 till 33 000 talarsitt tydliga språk. Del är, , inie någon dålig nedgång. Allnedgången främst beror pä arbelsmarknadspolitiska insatser bör inte förringavärdet av den. Antalet sysselsatta i beredskapsarbeten var 62000, dvs. 15 000 fler än motsvarande månad . Iarbetsmarknadsutbildningen dellog 61 100 personer , och det är 4 000fler än i febraari i fjol- Sammanlaget kan man alltså säga all del skettbetydande insatser för alt ge meningsfull sysselsättning ät människor i vårlland. Denallmänna målbeskrivning som socialdemokraternas företrädare inledde debattenmed är det lätt alt instämma i. Däremot måste man med förvåning la del avforlsällningen i budskapet frän . Han sägeratl de friamarknadskrafterna får fortsätta atl husera. Det vore angeläget för oss här iriksdagen all få någol exempel pä det. ville också hävda atl dethar skett en försämring i arbetsmarknadspolitiken sedan socialdemokraternaförsvann från kanslihuset, och även där skulle del vara angeläget med någraexempel. Det kan väl inle vara utbildningsplatserna han avser, förde harblivitfler. Del kan väl inle vara beredskapsarbetena, för det har inrättats flerasådana. Det kan väl inte vara sysselsältningsslödet, för det har ju aldrigvarit större. Till det kan sägas atl arbetslösheten, trots alt den är alltförhög, är lägre nu än under del socialdemokratiska regeringsinnehavet åren1972-1973 dä vi också hade en lågkonjunktur. Det har skett en utomordentligtstor satsning på ungdomarnas utbildning och praktik - någonting som jag gärnager exempel på om det efterlyses. Närdel gäller personalförstärkningen inom arbetsmarknadsverket föreslär regeringenen ökning med 350 tjänster. Del förslaget har kritiserats dels avsocialdemokraterna som lycker det är för litet, dels av moderata samlingspartietsom lyckerdel är för mycket. Från och sida anser vi attdel är en god avvägning i proposilionen, och sett mot bakgrund av den hårdaprövning vi tvingas göra av alla utgifter så innebär ändå regeringsförslageten mycket stark prioritering av arbetsmarknadsverkets behov avpersonalförslärkning. Därför vill jag, herr lalman, redan nu yrka bifall lillreservationerna 7 och 9 som är fogade till delta betänkande. sade vidare atl regeringen inle har följt sysselsällningsutredningensförslag eller arbetsmarknadsverkets äskande. Den fråga man dä gärna ställer är:Varför har inle socialdemokraterna följt della krav ulan gjort en mycketkraftig prutning? Är det inte så, , alt ävensocialdemokraterna gjort en avvägning - lät vara att man har stannat pä elthögre tal? All la just äskandet från verket till inläkt för atl man har hamnaipä rätt ståndpunkt är kanske en överdrift. Iutskotlsbetänkandet har vi lagil upp atl arbetsgivare sägs vara mer försiktiganu än lidigare när det gäller alt anställa personer vilkas kvalifikationer deär osäkra pä, saml alt de allt större svårigheterna all passa ihop sökande ochlediga platser även till en del kan förklaras av ökad tveksamhet också hosarbetssökande. Departementschefen anför atl tendenser av denna typ måsle mötasmed en ökad flexibilitet hos både arbetsgivare och arbetssökande. Där gällerockså att del traditionella könsrollslänkandet måsle brytas hos alla parter.Från sida krävs åtgärder som främjar en ökad röriighet, och manvill ha försök med bl. a. mer intensiv arbetsförmedling och begär också all denarbelsmarknadspolitiska verksamheten skall ses över. Ulskollel har för sin delansett atl vi inte nu närmare skall analysera de problem som motionärernapåtalar. Vi återkommer lill de frågorna senare i vår i samband med all vibehandlar regionalpolitiken, men vi har ändå hyst tvivel om del sätt pä vilketmoderaterna försöker klara den här problematiken. Å ena sidan vill man haintensivare insatser inom arbetsförmedlingen för att främja den önskaderörligheten, ä andra sidan finnsdel företrädare för som motsätter sig en sådan förstärkning sompropositionen föreslår. Till yttermera visso finns del moderater som begär atl anslagettill arbetsmarknadsutbildningen borde minska med 200 milj. kr. När dehär tillsynes helt motstridiga förslagen frän samma partigrupp presenteras inomutskottet sä övertygar ju inte bärkraften i förslagen, och ulskollel har funnitanledning all avstyrka desamma. AlfWennerfors har här i dag-sin vana trogen, höll jag på alt säga -velat gemoderatreservationen en ideologisk prägel. Del innebär också atl detta förslaginte bara aren praktisk omöjlighet, del är också något av en ideologiskkollision. Socialdemokraternavill haensamhällskontroll vid nedläggning av företag. socialdemokratiskaförslag är inte nytt. Del har behandlats av tidigare riksdagar, då värt utskotthar framhållit atl del inte råder några delade meningar om samhällets behov avalt fä tidig information om slora förändringar i företagen. Vi har också pekatpå all del finns etl väl utvecklat nät av informationskanaler mellan näringslivoch samhälle. Vi har bl. a. hänvisat till delegationen för etableringsfrägor.Det samrådsförfarande som ligger till grund för verksamheten där berör justsädana företag som motionen avser. Utskotlsmajoritetentror atl sysselsättnings- och strukturproblem måste angripas med merkonstruktiva metoder. Skall man verkligen tvångsvis ålägga företagare atlupprätthålla en icke lönsam produktion? För drygt ett par är sedan avvisade vielt sådant yrkande. Då grundades det beslutet på etl enigtarbetsmarknadsutskotts förslag. Min fråga till socialdemokraternas talesmanblir därför; På vilka grunder har socialdemokraterna intagit en ny ståndpunktnär del gäller atl tvinga förelag att bedriva olönsam verksamhet? 1socialdemokraternas partimoiion begärs också försök med könskvoiering inomarbetsmarknadspolitiken. Om della vill jag säga atl utskottet rent principielltställer sig positivt lill förslagel i sak. Frågan har ju högsta aktualitet. Bl.a. föresläs kvotering inom AMU;s förhandlingsprogram för jämställdhet,utarbetat av AMS och SÖ. Programmet har också antagits av styrelsen för AMS. Vihar nu liksom lidigare hänvisat lill aktiviteter som sker inomjämställdhelskommitténs ram. Jämställdhelsaspeklerna uppmärksammas också iföreskrifter som berör förelag som drivs med stöd av den s. k. Desocialdemokratiska förslagen, i vilka man anser sig vilja gå längre än vad somföreslagils i propositionen, härden slora bristen atl de inle presenterar någrakonkrela åtgärder. Utskottet har därför inle funnit anledning atl ta någotinitiativ på grund av yrkandet i moiionen. Enmotion som utskottet enhälligt har avstyrkt är kommunisternas förslag om enobligatorisk arbetsförmedling. Vi hänvisar till den fortlöpande utbyggnaden avsystemet med allmän platsanmälan, och förslag kommer f ö. alt behandlas senarei vår här i . Imotionen 2037 av begärs en översyn av reglerna för stöd inomarbetsmarknadspolitiken. Motionären hävdar all arbetssökande vägrar all la ettarbete med hänvisning till att de ekonomiska förmånerna vid arbetslöshet skullekunna ge bättre ekonomiskt utbyte. Med anledning av det påståendetoch av den lidigare förda debatten här i kammaren finns det skäl alt göraen markering, som innebär atl vi inom utskottet har den uppfattningen all detöverväldigande antalet arbetssökande har en stark önskan att få etl arbete. Vihar också pekat på att det kan finnas hinder av olika slag för arbetssökandeatt ta ett visst arbete, och det är också en av arbetsmarknadspolitikensviktigaste uppgifter alt undanröja sådana hinder. Beträffande påståendet om attarbetsmarknadsutbildning utnyttjas på ett oriktigt sätt vill jag erinra om altsådan utbildning endast kan erhållas efler särskild prövning, som i principgrundar sig pä alt person som beviljas utbildning skall vara arbetslös ellerriskera atl bli arbetslös. Dessa regler ligger fast. Vidarevill vi erinra om att en person som är arbetslös är skyldig att la erbjudetarbete som bedöms lämpligt. Annars skall han avstängas frän att få kontantersättning eller andra arbetsmarknadspolitiska förmåner. Inte heller på dennapunkt finns anledning att ändra reglerna. När det gäller tillämpningen har manfrän AMS sida aviserat en skärpt attityd. Ifråga om reservationen 4 avseende arbelsmarknadspolitiska insatser inomjordbruket och trädgårdsnäringen har utskotlsmajoriteten avvisat del förslagetmed hänvisning bl. a. till den stora tveksamhet som kommit lill uttryck fränarbetsmarknadsverket. Vi tror atl det skulle vara olyckligt alt splittra denarsenal av insatser som finns genom all tillskapa ytterligare enbidragsform. Vi befarar också att om man skulle bifalla reservationen, såskulle del innebära atl andra grupper i samhället med säsongmässigsysselsättning skulle komma med liknande krav pä särbehandling. Reservationen4 bör därför avslås. Ireservationen 5 vill socialdemokraterna komplettera lagen om anställningsskyddmed en definition av begreppet praktik. Denna fråga prövas avanslällningsskyddskommittén, och del finns ingen anledning atl föregripakommitténs ställningstagande. har f ö. tvä gånger förra åretredovisat samma ståndpunkt, och för vår del är vi beredda atl också nu avslåden socialdemokratiska framstöten. Ireservationen 6 vill likaledes socialdemokraterna komplettera främjandelagenmed bestämmelser om obligatorisk praktik. Där har vi erinrat om att riksdagensä sent som avslagit lagsliflningskravel med hänvisninglill atl den frågan bör lösas i samverkan mellan arbetsförmedling ocharbetsgivare. Del aren uppfattning som inle bara utskottet och stårför, ulan den delas också av AMS. Därför är vi inte beredda att följa detsocialdemokraliska förslagel i den delen. Moderaternagår i reservationen 11 mot förslaget att permanenta bidraget vad avserutbildning vid permilteringshot. Ulskottsmajoriteten delar arbetsmarknadsministernsuppfattning all man redan nu har tillräckliga erfarenheter av denna bidragsform.Studier som har gjorts i ämnet stöder en sådan uppfattning. Vikan heller inte följa förslagel i reservationen 12, där vill ha ensärskild kartläggning av arbetsmarknadsutbildningens effekter för den kvinnligaarbetskraften. Vi har inte funnit skäl alt föreslå någon sådan åtgärd. ochvi har hänvisat lill alt man inom såväl AMS som SÖ arbelar med att brytakönsrollsmönstrel inom arbetsmarknadsutbildningen. Till detta kommer denaviserade översynen av försöksverksamheten inom arbetsmarknadsutbildningensram. Ireservationen 13 upprepar socialdemokraterna ett tidigare framfört krav,nämligen kravet att staten skall ansvara för barntillsyn inom arbetsmarknadsutbildningen.Vi barden uppfattningen, som vi har redovisat i tidigare ställningstaganden,alt barntillsynsfrågorna är en angelägenhet.