prot · G209166 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:166 §1 Justerades protokollen för . Omåtgärder för alt förhindra våld inom kriminalvårdsanstalter §2 Om åtgärder för att förhindra våld inom kriminalvårdsanstalter Justitieministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1978/79:581, och anförde: har- med anledning av uppgifter i pressen om ett slagsmåli Norrköpingsfängelset - frågat mig om jag för kammaren vill redogöra för vadsom verkligen ägt rum vid denna händelse och om jag avser att ta någrainitiativ för att få till stånd åtgärder som kan förhindra eller motverkavåldet inom anstalterna. Denhändelse som avses i frågan ägde rum i Norrköpingsanstalten.Chefsåklagaren i har inlett en förundersökning. Jag är inteberedd att, innan förundersökningen har avslutats, försöka uttala mig om vadsom "verkligen har ägt rum vid denna händelse". Självfalletdelar jag uppfattning att våldsbrott på kriminalvårdensanstalter inte kan godtas. Man måste ha klart för sig att ett utmärkande draghos dem som tvångsvis har tagits in på anstalt ofta är att de inte har kunnatanpassa sig i annan kollektiv verksamhet. De har naturligtvis också i dentvångssituation som anstaltsvistelsen innebär ofta svårt att anpassa sig bl. a.i förhållande till andra intagna. Detta gör att det i anstaltslivetförhållandevis lätt uppstår konflikter som kan utlösa våld. Föratt ansialtsvistelsen skall kunna fungera på ett för alla berörda såtillfredsställande sätt som möjligt är det därför nödvändigt att kontrollutövas över de intagna. Utan sådan kontroll skulle sannolikt outhärdligaförhållanden uppstå för såväl personal som intagna. För att kontrollen skallbli verksam behövs i vissa fall tillgång till disciplinmedel som kan tillgripasmot dem som bryter mot de regler av olika slag som gäller för dem som ärintagna i anstalt. Fråganom vilka disciplinmedel som behövs behandlas i isoleringsutredningensbetänkande (SOU 1979:4) Avskildhet och gemenskap inom kriminalvården. Betänkandetremissbehandlas f. n. Som utvecklas i betänkandet är behovet av disciplinmedelbl. a. beroende av hur förhållandena på kriminalvårdens anstalter i övrigtgestaltar sig. Liberala permissions- och frigångsbestämmelser liksom godamöjligheter att ta emot besök, telefonera och i övrigt hålla en nära kontaktmed livet utanför anstalten är allmänt sett ägnade att "lätta påtrycket" på anstalterna och minska riskerna för konflikter som leder tillvåld. Även de insatser som görs för att bemästra narkotika- Omåtgärder för att förhindra våld inom kriminalvårdsanstalter problemen inomkriminalvårdens anstalter liksom fullföljandet av kriminalvårdsreformen är ägnadeatt verka i samma riktning. Att fängelse skall innefatta frihetsberövandesätter naturligtvis en yttersta gräns för hur långt man kan gå i fråga om t.ex. permissioner och frigång. Härtill kommer att vissa ytterligarebegränsningar måste gälla bl. a. för att skydda samhället mot särskiltbrotlsbenägna individer och för att stävja narkotikamissbruket påkriminalvårdens anstalter. Denavvägning som sålunda måste ske mellan disciplinmedel å ena sidan och liberalabehandlingsrutiner å den andra måste fortlöpande omprövas. Senast haderiksdagen tillfälle att överväga sådana frågor med anledning av propositionen1978/79:62, som innehöll förslag till ändrade permissionsbestämmelser. Jagräknar med att förslag på grundval av isoleringsutredningens nyssnämnda betänkandeskall kunna föreläggas under nästa budgetår. HÅKANWINBERG (m): Jag ber att få tacka justitieministern för svaret på min fråga. Dettycks ännu inte vara möjligt att få någon helt klar bild av vad som hände viddel aktuella tillfället. Frågan är ställd bl. a. mot bakgrund av de olikauppgifter som framkom . Att döma av pressen verkade det till enbörjan som om det var fråga om en ganska allvarlig misshandel. Men sedan komandra pressuppgifter. Tydligen baserade på åsikt, attdet här var en bagatellartad händelse. Nästa steg var dock att åklagarekopplades in. Åklagaren delgav vederbörande misstanke om försök till grovmisshandel, om de uppgifterna nu är riktiga. Jag förstår justitieministern närhan säger att man inte kan komma längre när det gäller frågan om vad somegentligen hänt. Kriminalvårdsstyrelsenoch åklagaren har till synes olika meningar om allvaret i den här händelsen.Händelsen berörde ju en känd, loratt inte säga mycket känd, intern. Jag tyckerdet är nödvändigt att varje eventuell misstanke om att just den här internenskulle erhålla någon särskild behandling eller bedömning kan vederläggas. Jaggår därefter över från den konkreta händelsen till den mer principiella diskussionen:Hur pass omfattande är våld eller försök till våld mellan interner påanstalterna? Justitieministern och jag hade en diskussion om den här frågan fördrygt . Då sade justitieministern att han var oroad över våldet påanstalterna och att skulle göra en kartläggning av detvåld som förekom. Justitieministernhar rimligen en överblick över läget just nu på anstalterna. Detta får mig attställa följdfrågan: Är situationen acceptabel och finns det någon egentligtrend för låt oss säga en tvåårsperiod huruvida våldet är i ökande eller istagnerande? Jag har inte någon aktuell rapport från kriminalvårdsstyrelsenbeträffande den principiella frågan om våldet inom anstalterna. Men det är en fråga som vi ägnarfortlöpande uppmärksamhet. Jag kan inte säga att läget r n, är sämre än detvarit . Det finns alltså ingen anledning att just förtillfället anse att läget är särskilt allvarligt. Jaganser att den här inträffade händelsen, vad den nu än innebär, i och för siginte föranlederatt frågan tas upp i ett större sammanhang. Men det är klart attfrågan kommer upp i samband med behandlingen av isoleringsutredningensbetänkande, som ju rör frågor av mycket stor betydelse i det här sammanhanget. HÅKANWINBERG (m): Jag ber att få tacka statsrådet för kompletteringen av svaret. Jag villbara tillägga att det väl är så, att man kan se våldet på anstalterna på sammasätt som narkotikan, alldeles oavsett att våldet kanske ofta är en följd avnarkotikan. Samhället, statsmakterna, måste göra allt för att förhindra attnarkotika och våld förekommer på anstalterna, även om man i praktiken intealltid lyckas. Jaghävdar, och jag har tidigare hävdat, att det är ett förödande svagt samhällesom inte kan skydda den intagne på , och det är också ettförödande svagt samhälle som inte kan skydda den som tvångsvis berövatsfriheten från att bli utsatt för våld. Överläggningenvar härmed slutad. Om åtgärder för att förbättra sophämtarnas arbetsförhållanden §3 Om åtgärder för att förbättra sophämtarnas arbetsförhållanden Bostadsministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda fråga, 1978/79:565, ochanförde: Med hänvisning till kraven i byggnadsstadgan på anordningar för entillfredsställande avfallshantering i befintlig bebyggelse har mig om regeringen genom en tidsgräns, särskild information eller påannat sätt avser att bidra till att byggnadsnämnderna tar initiativ föratt även i praktiken lösa soprumsfrågan. Dekrav som hänvisar till gäller . För attstimulera ombyggnaden av soprum i bostäder utgår statliga bostadslån medräntebidrag. Ansvaretför att nödvändiga anordningar blir utförda vilar i första hand på fastighetsägarna.Byggnadsnämnderna har genom sin roll av tillsynsmyndighet ett övergripande ochsamordnande ansvar. kan byggnadsnämnderna med stöd avlagen om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m. m. besluta omvitesföreläggande då fastighetsägare inte gör nödvändiga förbättringar. Detär angeläget alt åtgärder för att uppnå en godtagbar avfallshantering vidtas såsnart som möjligt. Av stor betydelse är därvid att renhållningsverk ochpersoner som handhar avfallshanteringen medverkar vid kartläggningen Omåtgärder för att förbättra sophämtarnas arbetsförhållanden av brister i detbefintliga fastighetsbeståndet. Av stor vikt är också att samråd sker mellanbyggnadsnämnd, renhållningsverk och hälsovårdsnämnd vid den interna kommunalahanteringen av de frågor som rör förbättringsåtgärder. Föratt påskynda ombyggnaden av soprum pågår f. n. ett omfattande utbildnings- ochinformationsprojekt som finansieras av arbetarskyddsfonden. Projektet leds avBygginfo, Transport fackens yrkes- och arbetsmiljönämnd ochKommunalarbetareförbundet i samarbete med . Projektet vänder sig bl. a. till berörda kommunalaförvaltningar och organ samt till fastighetsägare. proposition som låg till grund för de nya kraven diskuterades om man bordebestämma en tidsgräns, inom vilken nödvändiga förbättringar skulle varagenomförda. Den lösningen avvisades av fiera skäl, bl. a. med hänsyn till allgenomförandet av erforderliga förbättringar kan komma att förskjutas tillslutet av tidsfristen. framförde ingen erinran mot detta. Enligt minmening har det inte kommit fram något som bör leda till ett annatställningstagande i denna fråga. Motbakgrund av vad jag här redovisat är jag f n. inte beredd att föreslå någrasärskilda åtgärder. OSKARLINDKVIST (s): Jag tackarbostadsministern för svaret. Denhär frågan har varit med om många turer. När efter sju sorger ochåtta bedrövelser var mogen att fatta beslut om förbättring av sophämtarnasarbetsmiljö hade i utredningssammanhang gått förlorat. Därefterfick fastighetsägarna på sig anfrivllligt ställa upp för enbättre arbetsmiljö. Påsocialdemokratiskt håll drev vi hårt kravet att den nya lagen skulle varatillämplig fr. o. m. . Vi presenterade såväl i civilutskottetsom kammaren ett lagförslag och föreslog en finansieringsreform, med detuttalade förtroendet för regeringen att utan hörande utfärda nyalånebestämmelser. Men en sådan enkel och okomplicerad lösning på sophämtarnasmiljöproblem passade inte in i ett borgerligt synsätt. Fastighetsägarnasintressen hade också större tyngd i trepartiregeringen än sophämtarnasarbetsmiljö. Frivilligårethar löpt till ända och våra uttalade farhågor vid förseningen av lagstiftningenhar besannats. Det nära nog obefintliga intresset från fasiig-hetsägarhållkommer inte överraskande för oss socialdemokrater. Möjligen kan det geregeringen anledning till självrannsakan. Av svaret framgår att uppgiften attvidta åtgärder i första hand vilar på fastighetsägarna. Det är emellertid ipraktiken byggnadsnämnderna som skall ta initiativ. Man resonerar kanske som såatt kan regering och riksdagsmajoritet ta god tid på sig för att genomföra enså pass angelägen lag, är det inte heller så bråttom i kommunerna. Mot dennasenfärdighet står sophämtarnas synnerligen väl dokumenterade krav på engodtagbar arbetsmiljö. Det är en arbetsmiljö där tidig utslagningförekommer i fruktansvärt stor omfattning. Vissakommuner skyller på brist på resurser. Frågan om en acceptabel arbetsmiljöförsophämtarna fåremellerlid inte göras till en resursfråga. Det är viktigt attkommunerna gör upp genomförandeplaner och tidsgräns för uppnående av engodtagbar arbetsmiljö för sophämtarna. I Kommunalarbetaren, nr 11, berättasdet om som planerar att ha genomfört behövligaförbättringar. I har det redovisats tusentals krav på förbättringaravsoputrymmen, varvid facken har varit pådrivare- dock utan synbararesultat. Såväl de som arbetar inom yrket som deras fackliga organisationer kanbara konstatera att inga nämnvärda förbättringar sker. Del är därför helt i sinordning att sophämtarna kräver förelägganden för fastighetsägarna. Jagtackar än en gång för svaret och uppfattar del så, att bostadsministern f n.inte är beredd all föreslå särskilda åtgärder. Det kan ju betyda att regeringenlängre fram är beredd att, om ingenting sker, föreslå en tidsgräns somriksdagen sedan har att falla beslut om. Omöverförande av Libers kartverksamhet till lantmäteriverket Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om överförande av Libers kartverksamhet tiJl lantmäteriverket Bostadsministern erhöll ordet föratt besvara {m) anmälda fråga, 1978/79:570, tillkommunikationsministern, som anförde: har frågat kommunikationsministern om hon avser attfalla beslut om en sammanslagning av Libers kariverksamhei i medlantmäteriverket i utan att först ha utrett de ekonomiska konsekvenserna.Frågan har överlämnats till mig. förslag i frågan har remissbehandlats bereds ärendet nu ibostadsdepartementet. Härvid övervägs givetvis även de ekonomiskakonsekvenserna. De kostnadsberäkningar som har gjorts bedömer jag somtillräckliga för att man skall kunna göra övergripande bedömningar avlantmäterieis verksamhet och av de följdverkningar vid Liber som uppstår vidval av alternativa organisatoriska lösningar. ALFWENNERFORS (m): Jag skall be att få tacka bostadsminisiern för svaret. Bostadsminislernmeddelar här att de ekonomiska konsekvenserna övervägs i bostadsdepartementetoch att hon bedömer de kostnadsberäkningar som har gjorts som tillräckliga föratt avgöra hur man skall göra i det här ärendet -huruvida man skall flytta överLibers kartverksamhet till lantmäteriverket i eller inte. Jag skulle vilja ställaföljande följdfrågor: På vilket sätt blirberörda parter underkunniga om de här kostnadsbe- Omöverförande av Libers kartverksamhet till lantmäteriverket På vilketsätt kommer vi andra att få kännedom om dem, så att vi kan göra sådanaberäkningar som tydligen statsrådet kan göra? 2.Utredaren menar all del har är fråga mer om ett politiskt beslut. Jag skulle dåvilja ställa en mer principiell fråga: När avser regeringen att framläggaförslag för beträffande den eventuella överföringen avkartverksamhelen till ? Dethär ärendet har över huvud laget både ekonomisk, principiell och mänskligräckvidd. finns väldigt få uppgifter om exempelvis vad det hela skullekosta. Jag tror att det egentligen bara är Liber som har försökt beräkna det,och man påslår att det skulle kosta 20-30 miljoner bara att fiytta. Sedantillkommer problemet: Vad kostar det socialt, mänskligt och ekonomiskt för demänniskor som drabbas? Deerfarenheter vi har av utflyttningar är minsann inte enbart goda. Jag kan baranämna alt när del gäller lantmäteriverket, som flyttade frånStockholm till , har vi fortfarande ett femtiotal som pendlar. Vi harliknande erfarenheter från annat håll. Delär rätt märkligt, herr talman, -jag kommer in på en fråga som vi kommer attbehandla här i kammaren - att det finns ett parti här iriksdagen som vill flytta ut 10 000 människor ytterligare från . Närjag hör sådant och har att göra med ett ärende som detta tycker jagatt det finns all anledning all få vela vad som verkligen kan ligga bakom ettsådant här beslut. Del är fråga om ett mycket viktigt och allvariigt beslutbåde principiellt och mänskligt. Därför finns det anledning att jag får svar påde frågor jag har ställt. De mer översiktliga kostnadsberäkningarna finns i den utredning somutredningsmannen har presenterat, och de bör kunna ligga till grund för en meraövergripande bedömning av sammanföringsfrågorna. HerrWennerfors frågar när kommer alt få la ställning till detta ärende.Det gäller dock en fråga där regeringen fattar beslut. har tidigaregenom civilutskotlet uttalat sig för att en sammanföring av Liber Grafiska AB:sföljdproduktion från den allmänna karlläggningen bör sammanföras medverksamheten inom lantmäteriverket. Däremot har man inte tagit ställning tillhur denna sammanföring skall ske. På den punkten har utredningen presenterattre olika alternativ - att behålla produktionen i , att dela upp denpå och och all flytta den till - och gjort beräkningar avkostnaderna härför. AlfWennerfors kom sedan in på de sociala konsekvenserna och "socialaföljdkostnader". Sådana kostnader är naluriiglvis svåra att beräkna ikronor och ören. Det blir en bedömningsfråga som man också måste ta hänsyn tillvid resonemangen om huruvida del är acceptabelt att flytta en verksamhet med desociala konsekvenser som det för med sig. Jag tror inte att man skall ha någonöverdrivet optimistisk uppfattning om att det går alt göra en kostnadskalkyl ikronor och ören på den punkten. I vad gäller de siffror och beräkningar som föreligger beklagarjag, om del är det materialet som statsrådet hänvisar till i sitt svar. Jagtycker att det är ett myckel bräckligt ekonomiskt underlag för ett så viktigtbeslut som del är fråga om. Sådana silTror kan de berörda parterna inte varasärskilt tillfredsställda med. Ifrågan om vem som skall fatta det slutgiltiga avgörandet kan välcivilutskotlels skrivning och förslag till utformning av det beslut somriksdagen fattade anses ha en ganska vag utformning. Det skulleväl inte finnas något hinder för regeringen och för att självaframlägga ett förslag i frågan. Jag tror alt det skulle vara rätttillfredsställande för de berörda parterna. Ommedel till industriell utveckling i kommun Jag bedömer del så att del är ganska bråttom med att fatta ettprincipbeslut, eftersom det råder en stor osäkerhet både hos Liber och hoslantmäteriverket och framför allt hos den beiörda personalen. Jag tror att detär nödvändigt att de får ett besked så snart som del över huvud taget ärmöjligt om vilken principiell inställning regeringen har i detta ärende. Låtmig också när del gäller kostnadsberäkningarna hävda, att det går att fatta ettbeslut utifrån de beräkningar som är gjorda. Självfallet måste det senareäga rum en förhandling mellan lantmäteriverket och Liber om de exaktaöveriagandekostnaderna för maskiner och liknande, men sådana förhandlingar kanju inte komma till stånd förrän man har fattat ett principbeslut. ALFWENNERFORS (m): Det har rått ovisshet i det här ärendet , och jag kan inteförstå vad som gör att del är särskilt bråttom . Det kanske har varit bråttomtidigare när man känt att ovissheten varit besvärande, men f. n. finns detinget som tyder på att det skulle vara särskilt brådskande. Överiäggningenvar härmed slutad. §5 Om medel till industriell utveckling i kommun Arbetsmarknadsministern erhöll ordet föratt besvara () den Ii maj anmälda fråga, 1978/79:552, (illindustriministern, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ så atten fond av storieksordningen 2 milj. kr, kan ställas till kommunsförfoganae för industriell utveckling. Jagär väl medveten om det besvärliga sysselsättningsläget i kommunen och dåalldeles särskilt i Malåområdet och an behovet av nya arbetstilirällen där ärstort. Ommedel till industriell utveckling i Norsfö kommun Fleraförslag som innebär ökade möjligheter att stödja nyetablering och utvidgning avverksamheter som kan ge ökad sysselsättning har behandlats i under våren.Riksdagen har beslutat att det skall inrättas ett utvecklingsbolag somhar anknytning till den regionala utvecklingsfonden i ochsom därmed kan arbeta med utvecklingsfrågor i kommun. Förslaget omregionalpoliliskt stöd som f. n. behandlas i innebär också en klarförstärkning av regionalpolitiken. Till detta kommer att 100 milj. kr. haranslagits särskilt för sysselsättningsskapande åtgärder i Vindelälvsområdet.Dessa åtgärder sammantagna bör medföra att de projekt som från regionalpolitisksynpunkt är angelägna också bör kunna las till vara. Jag anser därför att detinte finns behov av att inrätta en sådan särskild fond som . I Adakområdet har genom gruvnedläggningen 250 arbetstillfällenförsvunnit. Som statsrådet vet, försvinner dessutom ett rätt stort antalarbetstillfällen genom att kringservice för gruvan försvinner och alt de somflyttar ifrån området icke längre efterfrågar service. Denarbetsgrupp som tillsattes och som skulle ordnaersätiningssysselsäitning för Adakområdet har icke lyckats - det flr vi tyvärrkonstatera. har gruppen hafl saker och t ing på gång, men någotresultat har del icke lett till. Kommunenhar dessutom drabbats av svårigheter genom att kraftverks-utbyggnaden är mereller mindre avslutad. Därigenom har det varit svårt att beredaarbetstillfällen åt bygdens folk. RolfWirtén påpekar att Vindelälvsområdet har fått pengar. Till det måste jag sägaatt problemen utefter , i och i är sådana att depengarna i huvudsak bör förbehållas den . Närdet gäller utvecklingsbolaget finns det naturligtvis en serie objekt som bolagetkan pröva, men del som kommunen nu tänker på när den vill ordnaersättningssysselsättning är faktiskt objekt som inte ligger det tänktautvecklingsbolaget alltför nära. Hurstora de här problemen är framgår kanske inte av siffran 250 arbetstillfällen.Med tanke på ortens storlek drabbar ett bortfall på 250 arbetstillfällenförhållandevis hårdare , än vad en varvsnedläggning skulle drabba , Kommunenhar varit utsatt för en långvarig folkminskning. Den måste nu brytas. Kommunenhar inte råd att föriora fler människor. tillskrevs regeringenom ett sammanträffande. Tyvärr har det inte kommit något svar från regeringenpå den skrivelsen. Den gick till och icke till . Närnu pengar har blivit över i samband med avvecklingen av Adakgruvan, tyckerkommunfullmäktige enhälligt att de här pengarna borde få komma den industriellautvecklingen i Malådelen av kommun till del. Jag skulle vilja säga tillRolf : Tänk efteren gång till! Håll frågan öppen tills kommunalmännen harfått sammanträffa med berörda statsråd! min del övertygad om attom statsråden är beredda att ta av mig begärt Nr 166 initiativ, så kommerriksdagen med glädje att godkänna det, med tanke på de Tisdaeen den besvär orten har. Att det finns betydande sysselsättningsproblem i detta område har jagsagt redan i mitt svar. Därom är alltså och jag överens. Jag harockså i svaret pekat på en rad åtgärder som har vidtagits föralt just hjälpa upp sysselsättningen i området. Detkan väl förtjäna sägas att de förslag som har prövats och de pengar som harbeviljats med anledning av de framställningarna, , har lett till364 nya jobb fr. o. m. 1965 fram till . Det har alltså varit en storaktivitet för att ta vara på de projekt som presenterats och att göra det påbästa möjliga sätt. Närdet gäller pengarna till Vindelådalen har jag i andra sammanhang, i likhet medvad gjorde, också sagt att i första hand måste naturligtvis deprojekt som kommer fram i de inre kommunerna få en viss förtur. Men den härkommunen tillhör dock Vindelälvsområdet, och därför är det här en resurs somockså kan utnyttjas i sammanhanget. Jagtycker emellertid slutligen, herr talman, att den resurstilldelning som skallske till delta område icke i första hand kan få vara ett resultat av om man fårpengar över i ett annat sammanhang, utan man måste i vanlig ordning pröva deprojekt som kommer upp, och det skall vi göra på det välvilliga sätt somhittills har tillämpats. Ommedel till industriell utveckling i kommun BÖRJEHÖRNLUND (c): talar om antalet arbetstilirällen, men enligt samstämmigkommunal opinion är del inte genom arbetsgruppen som dessa tillkommit utangenom andra initiativ. Det är dock ingenting att bråka om, utan det viktiga ärju att ett antal nya arbetstillfällen har tillkommit. Nuarbetar man vidare i . Jag antar att statsrådet tänker på Gunbosetableringdär. En/rgt uppgift har företag som varit i kontakt med arbetsgruppendärvid blivit utlovade stöd i sådan storieksordning alt de medel som det r n,är möjliga alt ge icke räcker till. Det behövs alltså speciella beslut för attvidareutveckla de projekt som är på gång i kommunen. Om man inte är beredd altställa pengar till förfogande direkt till länet, måste berörda statsråd därför varamycket mottagliga för argument när de nu skall ta emot den uppvaktning som jagförutsätter att man är beredd att ta emot, eftersom statsråden fått en sådanbegäran. Får jag bara konstatera att vi när det gäller del s. k. Gunboprojektethar följt principen om maximal bidragsgivning. Det är sä långt som vi harkunnat sträcka oss på den punkten. När det gäller denuppvaktning som här talade om OmFN:s biståndsorgans samarbete med multinationella livsmedelsföretag kommer jag naturligtvisatt lyssna på vad kommunalfolk har att säga i de här frågorna. Överiäggningenvar härmed slutad. §6Om FN:s biståndsorgans samarbete med multinationella livsmedelsföretag Utrikesministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1978/79:579. och anförde: har frågat om regeringens inställning till UNDP:sriktlinjer för avtal med utomstående organisationer. Denhistorik som Mals presenterat i sin fråga är korrekt.