prot · G209104 · 1978-12-31 00:00:00 — Från samhällsekonomisk synpunkt måste det alltidvara lönsamt atl människor arbetar i stället för atl uppbära pension. Utredningenkonstaterar atl ett ökat antal människor pensioneras. Pensionen ärför många en form av långsiktig arbetslöshetsersättning i stället förerbjudande av arbete. Den som erhåller pension har svårt alt komma ut påarbetsmarknaden. Frän arbetsvärdens synpunkt tolkas pensionsbeslutet sä, altsökanden därmed icke är aktuell för arbetsvärd. Detta drabbar mängarörelsehindrade ungdomar som fåll en kvalificerad utbildning och klaral sig brai utbildningssituationen. De ges inte chansen att pröva sina föratsättningar iarbetslivet. Pensionenmåsle även i fortsättningen utgöra en trygghetsfaktor för dem som inte kanerhålla arbete på grund av ett svårt handikapp. Omåtgärder för arbetshandikappade, m. m. Omåtgärder för arbetshandikappade, m. m. nödvändigt attpensionssystemet utformas så flexibelt att det inte försvårar enarbetsplacering. Sysselsätlningsulredningenhar på ett förtjänstfullt sätt belyst situationen för människor med handikappoch visat pä de samhällsekonomiska konsekvenserna av all unga arbetssökande iökad utsträckning pensioneras i stället för atl beredas arbete. Utredningenföreslog också en mängd åtgärder för att på kortare och förändraden reguljära arbetsmarknaden och öka handikappades möjligheter till inträde iarbetslivet. Handikapprörelsen tillstyrkte i allt väsentligt utredningensförslag. Man tyckte det var bra. Man fick igenom sina krav på förstärkning avarbetsförmedlingen, samordning av de olika rehabiliteringsresurserna,individuellt stöd för arbetsplacering samt tillämpning av främjandelagen. Detskulle ske ett nylänkande pä områdei. Förslaget väckte också storaförhoppningar bland människorna, inte minst bland de unga. Äntligen skullerätten till arbete också gälla arbetssökande med handikapp. Etl kroppsligthandikapp skulle inte längre klassas som etl arbelshandikapp. Särskiltanmärkningsvärt bland de förslag som vi nu behandlar är regeringens begränsadeförslag till personalförstärkning lill arbetsmarknadsverket. Enligtarbetsmarknadsministern skall 350 nya tjänstemän jobba med 6 OOOanpassningsgrapperoch35 000arbetssökande,bevaka främjandelagens tillämpning och hålla kontakt med denya arbetsmarknadsinstituten. Regeringenär inte heller beredd all skärpa tillämpningen av främjandelagen i enlighetmed utredningens förslag. Del skall ankomma på AMS, liksom , att utgeanvisningar. Man hänvisar också lill de anvisningar som AMS utfärdat - ochdessa ger inle råg i ryggen åt länsarbetsnämnderna. Närdet gäller bidraget för inköp av bil så höjer arbetsmarknadsministerninkomstgränsen något, men propositionen innehåller inte den genomgripandeöversyn av bestämmelserna som många väntal på. Möjligheten att få tillgång egen bil är en viktig föratsäuning för många svårt handikappade när detgäller att komma ut i samhällslivet. Vi lever i ett land med hög biltäthet, menden grapp som i första hand skulle behöva detta kommunikationsmedel för attkunna fungera pä samma villkor som andra har inte möjlighelerna all skaffa ettsådant fordon på grand av för snäva bestämmelser. Det är anmärkningsvärt allregeringen så totalt nonchalerat uttalanden såväl 1977 som 1978 omall förslag omgående bör läggas fram om vidgade möjligheler för handikappadeatl få tillgång till egen bil. Dessa uttalanden har antagits tidigare av enenhällig riksdag. finner jag all de borgeriiga ledamöterna har slagit av pådella krav. Jag vill slå fast atl det gäller en viktig fråga och att översynenmåste bedrivas med största skyndsamhet. Jag vill också understryka följandemening i den socialdemokratiska reservationen nr 5; "Det bör dessutomfastslås atl förslag till lösning av denna för de handikappade angelägna frågaskall läggas fram för senast budgetproposition. "Detta uttalande är viktigt, och jag hoppas atl reservationen får majoritet iriksdagen. Beträffandeförslaget om lönebidraget så innebär det att arkivarbeten och halvskyddadearbeten i fortsättningen förvandlas till tjänster med lön och anställningsvillkor enligtavtal på den arbetsplats där man är anställd. Den reformen är värdefull - låtmig säga det. Arbetsmöjligheterför personer med handikapp är en av de mest angelägna frågorna i samhället . Många människor berörs av våra förslag. Särskilt unga handikappade ställerstora förväntningar på de beslut som skall tas om . Det är därförbeklagligt att arbetsmarknadsministern inte har följtsysselsättningsutredningens förslag i dess helhet utan har slagit av påambitionsnivån. Rätten till arbete skall gälla alla som vill arbeta. Samhälletmåste också ta ansvaret för atl man uppnår det målet fullt ut. Omåtgärder för arbetshandikappade, m. m. För det första får jag notera att inte heller socialdemokratiskamotionärer och reservanter har följt upp sysselsättningsutredningen i desshelhet. Fördel andra vill jag säga all när det gäller stödet till bil för handikappade såfinns utredningsdirektiven färdiga, och arbetet kommer att bedrivas med störstaskyndsamhet. Fördet tredje skulle jag, herr talman, vilja fråga: När har jag sagt att 350tjänstemän på AMS skall sköta 6 000 anpassningsgrapper? BÖRJENILSSON (s) kort genmäle: vet att i följd begärt förslag till bidragför inköp av bil. Jag tycker det är anmärkningsvärt att det förslaget inte ärmed i den här propositionen. Kommunikationsmöjligheternaär väldigt viktiga för de handikappade. De är beroende av dem för att komma uti samhällslivet och lill ett jobb. Jag tycker att det skulle ha varit helt isin ordning att ett sådant förslag hade ingått i denna proposition. 350 tjänstemän är det antal som föreslås ipropositionen. Vi menar att det inte är tillräckligt. En förutsättning för atten reform som denna skall lyckas är att AMS får tillräckliga resurser, och detmenar vi att de definitivt inte får. Det är risk för att denna reform blir enskenreform därför att man inte avsätter de resurser som behövs för att genomföraden. Utredningsuppdraget från om bil för handikappade är en saksom sköts på , och - som jag sade i min replik-utredningsdirektiven är fårdiga. Sysselsätlningsulredningentog över huvud taget inle upp den här frågan, men jag har gjort det ipropositionen och justerat inkomstgränsema för aU förbättra villkoren något. svarade inte på min fråga. Jag skulle gärna vilja veta när jag påståttatt 350 tjänstemän skall sköta 6 000 anpassningsgrapper. Något sådant uttalandehar jag aldrig fällt. Det borde vara känt att verket har ca 7 000 tjänstemänoch alt det är verket som fördelar sin personalresurs. Påståendet att jagskulle ha gjort detta uttalande är helt felaktigt. 6 protokoti 1978/79:104-105 Omåtgärder för arbetshandikappade, m. m. () kortgenmäle: Beträffande bilbidraget är del rikligt alt uppdraget ligger hossocialdepartementet, men man kunde ju länka sig en samordning mellandepartementen just i den här frågan. Jag tycker det är litet märkligt att dethär förslaget inte finns med. Det är i sin ordning att man justerat uppbilbidragen, men det är inle tillräckligt. Det är, som jag sade tidigare,väldigt viktigt att man löser kommunikationsfrågorna. Del har man definitivtinte gjort i propositionen, och jag lycker del är anmärkningsvärt atl mannonchalerar beslut två gånger. En enig handikapprörelse har ställtsig bakom de här kraven, både 1977 och 1978. Vi förväntade oss faktiskt all manskulle se över bilbidraget just i det här sammanhanget, för det är här detproblemet skall lösas. Jag tycker fortfarande det är märkligt atl det förslagetinte finns med. Detär klart att det fanns ett stort antal tjänstemän tidigare på AMS, men nustartar man en ny reform. Man vet alt det finns stora brister när del gällerarbetsmöjligheter för handikappade och därför tar man denna reform. Man skallinom AMS följa upp främjandelagen, man skall följa upp 6 000anpassningsgrupper. Vi vet atl främjandelagen inte tillämpas. Jag menar att omman skall lyckas med en reform som denna, krävs del fler tjänster än dessa 350- och del hade även sysselsätlningsulredningen begärt. Jag noterar att tar tillbaka det uttalande han gjorde isitt huvudanförande och del är ju rimligt. Denhär resursförstärkningen är, som jag sagt, den största som gjorts tillverket, och den har kommit till stånd för atl ge en individuell handledningtill de grapper som i första hand behöver del, nämligen de handikappade ochungdomarna. Bilförmånen har jag alltså tagit upp trots attsysselsättningsutredningen icke haft den med i sina förslag. Vad gällersamordningen av direktiven för utredningsarbetet, som efteriyser,är det klart att vi ser på dem gemensamt. Men det är somhar ansvaret. Arbetet kommer, somjag sade förat, atl sättas i gång . Andrevice talmannen anmälde att anhållit atl till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytteriigare replik. (vpk): kommunisterna har under en rad av år väckt motioner iriksdagen om de handikappades villkor. Våra krav har varit att staten måstevidta åtgärder för att garantera de arbetshandikappade meningsfullt arbete ochdärmed bryta den diskriminering som finns på arbeismarknaden genom att desom inle kan få jobb på öppna marknaden placeras på en B- eller C-arbetsmarknadeller mot sin vilja tvingas acceptera en förtidspensionering. harhittills avslagit kommunisternas förslag, och problemen ärfortfarande lika olösta som de tidigare Allasrätt till elt jobb är för folkoartiets del beroende av om effektivitet kanuppnås och av att arbetet - i alla sammanhang - måste drivas enligtaffärsmässiga principer. När arbetsmarknadsministern vädjar att "alla godakrafter måsle samarbeta" och nämner arbetsköparna som en av dessa godakrafter bevisar det att någon analys av orsakerna till det s. k.arbetshandi-kappel inte har gjorts. För är "goda krafter"delsamma som de onda krafter som orsakar utslagningen m. m. Jag har svårt, hertarbetsmarknadsminister, att finna logiken. Närdet gäller ungdomar med arbelshandikapp heter det i propositionen -jag citerarur utskottsbetänkandet: "Alla unga förtidspensionärer torde inteefterfråga arbete, men sannolikt skulle en del av dem kunna få arbete omtillräckliga anpassnings- och rehabiliteringsåtgärder sätts in." Jagmåste fråga: Vad grundar ni dessa slutsatser på? Varför "efterfrågar"inte alla etl arbete? Ensådan analys tycks arbetsmarknadsministern inte vilja ge sig in på. Svaretskulle kanske inte passa regeringens politiska vilja och målsättning. Därförslår ni bara helt frankt fast att "alla torde inte efterfrågaarbete". Ca2 000 ungdomar förtidspensioneras , därför au det ärmänniskan som skall anpassas till jobben och inte tvärtom, vilket vore detrimliga. Förtidspensioneringen har blivit en permanent företeelse för handikappadeoch då främst för de unga. Svårigheten för ungdomen att komma in påarbetsmarknaden skapar dessutom nya utslagningar, som i sin tur kräverspeciella åtgärder för att hjälpa dem som drabbas lill rehabilitering. Detär inte bara ungdomar med handikapp - i vanlig mening som erfordrar ettåtgärdsprogram utan även de som i stället för att få jobb efter skolan råkar ini drogbrak eller liknande. Problemet är alltså större än vad som representerasgenom olika handikapporganisationer. Att nalkas problemen utifrån dessautgångspunkter innebär ett underkännande av regeringspropositionen.Arbetsmarknaden måste förändras så aU "arbete åt alla" kan bli enrealitet och inte, som regeringen föreslår i sin proposition, arbete åt en del. Ettkraftfullt stöd till det s. k. Södertäljeförsöket är ett nödvändigt led i dethär arbetet. Erfarenheterna från av liknande försök och de klara positivaerfarenheter som redan vunnits i Södertäljeförsöket talar till förmån förkraven i vpk-motionen. Vi har anslutit oss till sysselsällningsutredningensförslag om en utvidgning av Södertäljeförsöket och ställer kravet attregeringen av ges i uppdrag att återkomma till med förslaghärom. Regeringenvill förhala frågan och tar då till argumentet om en utvärdering. Givetvisskall vi utvärdera försöket, men det står klart utan utvärdering att deresultat som uppnåtts är vida överiägsna alla tidigare erfarenheter, även närdet gäller kostnaderna . Utöverdella bör regeringen erhålla uppdrag att i samråd med kommuner ochlandsting initiera en bred arbetsrehabililerande verksamhet inom helavårdsektorn. Det går inte att, som man antar i propositionen, slussa Om åtgärder för arbetshandikappade, m. m. Omåtgärder för arbetshandikappade, m.m. de här människorna direktfrån en institution till ett jobb. på mentalsjukhus ochandra värdanstalter måste en arbetsrehabi-li.terande verksamhet sättas in.Annars blir det samma resultat som ; När vården är avstökad skallarbetsträning och jobb ta vid, och ett glapp uppstår. Den vårdade får svårt altkliva över det glappet. Därför måste en bred arbetsrehabililerande verksamhetkomma i gång . Encentral metodulvecklingsenhet för rehabiliteringsverksamhet måsle också till.Men den får inte på ett teoretiskt sätt fjärma sig från problemen -den måste ienlighet med en reservation i få en direkt fältanknytning.Huvudinriktningen bör också vara mot den tunga sociala och socialmedicinskaproblematiken. De största problemen från rehabiliteringssynpunkt återfinnsbland drogmissbrakare, hos dem som, som man säger i vanligt tal, super ochknarkar. Närdel här i huset förs debatter om olika nyklerhetsfrågor blir det oftaskendebatter. Den verkliga problematiken och de verkligarehabilileringsåt-gärderna tas inte upp. Jag skulle vilja rekommendera dem somskall ut och tala om nykterhet på "": Försök sätta erin i problematikens verkliga kärna, i varför drogmissbrak uppslår. Då först kanni få insikt om vad som måste till för att råda bot på problemen. Vänsterpartietkommunisterna ansluter sig till förslaget om att inrätta ettarbetsmarknadsinstitut. Men vi har starka skäl för invändningar mot förslaget ipropositionen om hur det skall organiseras. Vihävdar att verksamhet inte bör ha samma beskrivningsom arbetsmarknadsutbildningen, nämligen atl den skall utgöra en kvalificeradarbetsförberedelse. Vi tror att en annan ansvarsfördelning är att föredra. Viföreslår att skall stå som huvudman och atl verksamhetenskall integreras med arbetsmarknadsutbildningen. Arbetsmarknadsministernuttalade sitt gillande av de ståndpunkter som anförts av hans föregångare, avutredningen om yrkesinriktad rehabilitering och av nya utredningen omyrkesinriktad rehabilitering. Dessa hävdar, att rehabiliteringsresurserna iförsta hand måste användas för dem som man kan förutsäga kommer att återvändatill sitt arbete. De som inte kan placeras in i företagens lönsamhetskalkylerskall få någon form av sysselsättningsterapi i ellerlandstingskommunal regi. Denhär inställningen skall uppenbariigen prägla verksamheten vid . Det är desämst ställda som kommer att drabbas av detta, och bland dem de som äraktuella för de s. k. OT-kurserna. Dessa riktar sig till en speciell målgrupp,som i en PM från beskrivs på följande sätt:"Kursdeltagarna utgör en synneriigen heterogen grapp beträffande bakgrand,förkunskaper, handikapp och föratsättningar. Många saknar ett eget livsmönster,de har levt i institutionsform och passiviserats, där kraven som ställts på demenbart har varit att vara till så litet besvär som möjligt föromgivningen." Detär uppenbart omöjligt atl för dessa kursdeltagare på förhand göra någonsannolik bedömning av habiliteringsresullatel. Med nuvarande inriktning ochanknytning till AMU-centren finns möjligheler alt pröva olika vägar i Vänsterpartietkommunisterna avvisar bestämt den snäva inriktning av rehabilitering ochhabilitering som propositionens förslag skulle komma au innebära. I NYR:srapport heter del bl. "Försökande som inte kan tillgodogöra sig eller få något utbyte av insatserna ärdet knappast heller meningsfullt och i en del fall t. o. m. till skada atlhänvisa till institutet." Dettakan inte betecknas såsom liågonting annat än en kvalificerad smörja i somregeringen med arbetsmarknadsministern i spetsen reservationslösl har ställtsig bakom. För vilka skulle habiliterande eller rehabiliterande insatser varaskadliga? För dem som år efler år sitter låsta på institutioner förutvecklingsstörda? För dem som likaså år sitter låsta i rallstol,antingen i hemmen eller på någon långvårdsinstitution? Vi kan inte se den ovanciterade formuleringen som något annat än etl försök att smila från ansvaretför de sämst ställda, de som näringslivel inle betraktar såsom lönsamma och somman uppenbariigen inte heller är beredd atl ge en plats inom skyddat arbete.Ändå har antagit en lag om regionala stiftelser för skyddadverksamhel, där såsom enda målsättning uttrycks att verksamheten skall bedrivaseffektivt och med iakttagande av affårsmässiga principer. Parollenarbete åt alla framstår mot denna bakgrund alltmer som en ren och skär cynism.Och med den totala uppslutning som denna politik har fått från deborgeriiga partierna och socialdemokraterna framstår vänsterpartietkommunisterna såsom det enda parti som ville lägga en reell innebörd i ordenoch kämpa för vars och ens räll lill ett arbete oavsett handikapp.Vänsterpartiet kommunisterna föreslår därför atl inordnas underskolöverstyrelsen och atl deras verksamhet bör anknytas till AMU-centren. Viföreslår också att OT-kursema inom i fortsättningen bör bedrivas ioförminskad omfattning och med samma målsättning som f. n. Sysselsättningsutredningensparoll arbete ål alla skulle kunna överföras till propositionen, om parollenbara ändras till arbete ål en del, för det är inriktningen iregeringsförslaget. Utsorteringen av människor ur arbetslivet eller en stängddörr för den ungdom som ännu inte kommit in på arbetsmarknaden måsteförhindras. Lars-OveHagberg har berört dessa frågor, men jag vill ta upp ytteriigareen åtgärd såsom komplement. Det går inte att överiåta åt de friamarknadskrafterna - arbetsköparna och kapitalisterna - atl avgöra vilka sömskall få jobb och vilka som skall ställas ulanför. Det skall vara enobligatorisk arbetsförmedling med innebörd att arbetsförmedlingen bestämmer vemsom skall ha det jobb det är fråga om. RolfWirtén slog sig för bröstet i sitt huvudanförande och framhöll -jag återkommertill det som har debatterats etl par gånger tidigare - att AMS nästa budgetårfår 350 nya tjänster, främst för platsförmedling. Med den låga målsättning somRolf ger uttryck för är det möjligt att förstärkningen räcker, men omman verkligen vill göra en insats kan de 350 nya tjänsterna inle räcka till. Omåtgärder för arbetshandikappade, m. m': Omåtgärder för arbetshandikappade, m. m. Lägetför handikappade förbättras inte nämnvärt genom regeringens förslag. Iseptember var 27 137 personer registrerade såsom arbetshandikappade. Av dessafick 332 reguljära anställningar. Med halvskyddat jobb, arbete vid verkstäderför skyddat arbete och arkivarbete, blev det totalt 772 arbetsplaceringar,vilket är mindre än 3 96 av samtliga. I väntan på jobb kvarstår ungefär 19 900människor. Dessasiffror är alltför allvariiga för att kunna elimineras - eller ens till en delelimineras - utan att det vidtas inskränkningar i det privata näringslivetsmöjligheter att välja och vraka. Det fordras både en främjandelag som i praktikenär tvingande och en obligatorisk arbetsförmedling, som vpk föreslår, om detskall kunna ges innehåll åt parollen arbete åt alla. Jag skulle slutligen vilja säga något om hjälpmedel för handikappade,en sak som också berörts tidigare. Behovet av arbetsbiträden är stort för vissapersoner, t. ex. blinda, för att de skall kunna utföra vissa arbetsuppgifter.Här kan som exempel nämnas personer som är verksamma inom administrativt arbetemed mycket skriftligt material. Här kan arbetsbiträde behövas kanske helaeller nästan . Förslaget i propositionen är i del stycketotillräckligt. som tak när det gäller stöd i form av arbetsbiträdeinnebär inte mer än ungefår ett tjugoprocentigt stöd . Del måslefinnas möjlighel att när så erfordras ge stöd i förhållande till hur stortbehovet är av arbetsbiträde. I vissa fall måste man kunna helt ersättakostnaden för heltidsanställt arbetsbiträde. Vpkkräver återigen att bilen skall bedömas som tekniskt hjälpmedel. Regeringenkryper, som jag ser det, ånyo undan detta krav och föreslår i stället höjningav taket i nuvarande regler. Den nuvarande inkomstgränsen för helt bidrag tillbil höjs . Takel där utbetalning av bidrag upphörhöjs frän 44 000 till . Vidareförändras beräkningsgranderna något, och arbetsmarknadsministern skyndar attfylla på med att detta har handikapporganisationerna krävt - därmedskulle allt vara frid och fröjd. är det på det viset att delta krav är baraett andrahandsyrkande från dessa organisaiioner. Första-handsyrkandet, attbilen skall föras upp på förteckningen över tekniska hjälpmedel, tiger RolfWirtén stilla om. I stället säger han att ytteriigare åtgärder måste utredas. Vadär det som behöver utredas när det gäller bilen som tekniskt hjälpmedel? Är detbehovet av bil? Är det kostnaderna för bilen? Är det hur staten skallkanalisera över pengar till sjukvårdshuvudmännen, eller vad är det? Enligt vårtförmenande finns det inget att utreda. Många års erfarenheter från bidrags- ochlånegivning för inköp av bilar till handikappade räcker för ettställningstagande. Åren1976, 1977 och 1978 har ställt sig bakom kraven i vpk-motionerna ombilen som tekniskt hjälpmedel, men säger regeringen att den måste utreda.Det är fantastiskt vad trögtänkt det är i kanslihuset. Närregeringen struntar i beslut och uttalanden som gjort ärdet inte mot som regeringen är nonchalant. Det är mot dehandikappade, mot dem som behöver bilen för att kunna utnyttja kulturen. för att komma till ochfrån ett jobb, för att kunna berika sin fritid med utflykter utanför hemmet,precis som alla andra. Det är mot iessa människor regeringen visar sinnonchalans. Jag yrkar bifall lill samtliga yrkanden i de vpk-motioner som behandlasi betänkandet. Överiäggningenvar härmed slutad. Proposiiionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 avBengt m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill all kammaren bifaller arbeismarknadsutskotteis hemställan i betänkandet nr 20 mom. 1röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av m. n. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä BengtFagerlund begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 147 Nej - 138 Propositionergavs på bifall lill dels utskotiets hemställan, dels motionen nr 672 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voleringsproposition: Densom vill alt kammaren bifaller arbetsmarknadsutskottels hemställan i belänkandet nr 20 mom. 2-4röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 672 av m. fl. Omåtgärder för arbetshandikappade, m. m. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 270 Nej - 14 Omåtgärder för arbetshandikappade, m. m. Proposiiionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 1566 av LarsWerner m. fl.,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet nr 20 mom. 5röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1566 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Lars-OveHagberg begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparai. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 271 Nej - 14