prot · G209167 · 1978-12-31 00:00:00 — Men under mina på resor som förkunnare -jag har umgåtts medmånga människor- harjag inte kunnat undgå att lägga märke till att man aldrignågonsin tidigare vetat så litet om som . Präster som ärkonfirmationslärare säger att det har skett ett jordskred. Trots att Bibelnformellt finns i skolan tycks den användas väldigt litet. Jag hade tänkt all delskulle vara möjligt att genom att det tydligt angavs au manskall läsa-hur del skall skrivas vei jag inte-så och så mycket eller del ochdel skulle det vara möjligt alt ge eleverna kunskap om . Närjag har berätiai för unga människor hur oerhört intressant är har jagmärkt alt det finns ett latent behov, det finns ett vakuum, det finns enhunger. Jag tror att en mängd lärare som har problem med sina ungdomar skulleuppleva att skolan förvandlades om de bara ville göra som min småskollärarinna,som berättade om i och annat. Del skulle förändra situationen närdel gäller ordningen i skolan. och jag har väckt en motion, nr 2635, med anledningav propositionen om läroplan för . Motionen upptar fem punkter,nämligen religionsämnet, betygen, alternativkurserna, distriktsnämnder ochkontakten mellan hem och skola. Jag skall i detta inlägg koncentrera mig tilldel som senast har varit uppe till diskussion, nämligen religionsämnet. Religionsämnethar varit föremål för många debattinlägg här i . en gång kom med sina propåer om nedskärningav liden för ämnet väckte det en storm av protester och ledde som bekant tillden s. k. namninsamlingen med över 2 miljoner namnunderskrifter. Följden häravblev att del skedde en viss justering av majoritets-förslaget. Densocialdemokratiska regeringen följde då i stort sett vad reservanterna igymnasieulredningen hade föreslagit. Namninsamlingen visade att del fanns eustarkt folkligt stöd för ämnet. Jagtror att det vore olyckligt om kunskapen om religionernas värld finge minskatutrymme. Motiveringen för delta är främst att religionen aren del av miljonermänniskors liv. Religionen påverkar dem personligen, och den har betydelse församhället. Den tillhör litteraturen och konsten, och vi vet all religionenockså är ett arv för oss. Religionen, här i väsiedandei naturiigtviskristendomen, är förbunden med vår historia. Vi kan förtränga religionen, menvi kan aldrig förneka eller räkna bort den. Kristendomenär vidare en del avvårt språk, och är stilbildande. Så är t. ex. en nyöversättning avBibeln en stor händelse för samhället. Ordspråk och ordstäv kommer därifrån.Jag tror alt vi mer än vi vanligtvis anar är förbundna med delta arv och dennahistoria. Mendessutom menar jag att -och jag troratl det är viktigare att fö det sagt- när det gäller både profetiska budskap och nyatestamentets , i långa stycken hör framtiden lill. De är i högstagrad levande och kan ge inspiration till både rättvisa i väriden ochnäslakärlek. Rektornpå påpekade ofta au ett samhälle kan leva vidare utankristendom, på de normer som kristendomen lagt grunden till, för någongeneration eller så ulan alt självt anamma kristendomen men att del inte går ilängden. Samhället förlorar sitt fotfäste, nya värderingar utbildas och blir vägledandeoch risken för att vi för ett värderingsfritt samhälle är också stor. Deltrorjag att ingen av oss vill ha. Vad kommer då istället? Ja, nu ser vi ju altkommersialismen lar över och fyller ett tomrum som finns här och var-i religiösspråkdräkt kan vi tala om att kommer och gör anspråk på större plats imänniskornas liv. Deninställning som jag har generellt är att religionsämnet bör integreras i andraämnen, i delta fall samhällsorienterande änmen. Anledningen härtill är att jagmenar att detta ämne inte får isoleras i något hörn av samhället, där man kanställa det och låta del leva sitt eget liv, utan skall vara mitt i samhället.En del har i denna debatt gått så långt alt de också vill ha det integrerat medde naturvetenskapliga ämnena. Vi har i motionen inte gått så långt. Anledningentill det är all vi befarar att ämnet då inte skulle få tillbörlig tid till sittförfogande. Dethar, herr talman, nämligen varit och är ett problem att ämnet i vissa fall harskjutils åt sidan för andra ämnen -det har senast lagils upp här i debatten avTore . Dettamåste naturligtvis under alla omständigheter motverkas. En förutsättning förden här integreringen, som jag talar om, är att ämnet verk ligen får denbehandling och den tid som tillkommer det. Jag hoppas att SÖ gör allt för attdel skall ske när nu regeringen och har sagt sitt i frågan. Jag ärtillfredsställd med vad utskottet har kommit fram till i det avseendet. Medanledning av en socialdemokratisk motion har utskottet föreslagit alltimantalet för de samhällsorienterande ämnena utökas. Det skulle alltså ge mertid åt ämnet religionskunskap, vilket också utskottet uttrycker i sittbetänkande. Parentetisktvill jag göra den anmärkningen att sedan antalet årskurser ökat, harnaturligtvis också tiden för ämnet religionskunskap ökat i motsvarande grad.Jag tror, herr talman, att det är någonting som vi ofta glömmer av i debatten.Vad som tas upp är att ämnet inte behandlas som det skall behandlas - lidenfinns där. Lärarei religionskunskap kämpar säkert med samma problem som lärare isamhällskunskap. Ämnena måste göras levande. Det kan bli torrt och tråkigt allplugga in årtal, regerings- och kungalängder samt statisk beskrivning avsamhällsfunktioner. Men genom att beskriva del dynamiska i händelseutvecklingenkan det hela göras levande och intressant. Det trorjag gäller i de båda ämnena. Ivår motion har vi noterat ett par punkter i detta avseende, t. ex. att nyaanvisningar bör utarbetas för all förhindra en upprepning av samma ämnesstoff iflera årskurser. Föratt levandegöra kunskapen om religionen är samarbete medtrossamfunden nödvändigt. Utrymme bör ges åt den aktuellalivsåskådningsdebatten, och skolan bör ge eleverna möjlighet att lära känna ochuppleva det rika sång- och musikliv som utvecklas i trossamfunden. Låtmig, herr talman, också säga några ord om befrielse från ämnetreligionskunskap. Den linje som valt i fråga om religionsundervisningenutesluter egentligen befrielse. Det är kunskap som skall förmedlas. Skolan harinte någon konfessionell undervisning. Den är inte fortsättningen på någoneller några kyrkors dopundervisning. Det betyder alt alla bör kunna delta,liksom man deltar i undervisning om politik och samhällsuppfattningar utanatt bli befriad. Det är därför som jag yrkar bifall till reservationen 16. Omobjektiviteten har det stått mycken strid. Att finna den balanspunkt som ärnödvändig mellan å ena sidan att objektivt förmedla kunskap och å andra sidanförmedla en tro eller ge trons innehåll mening, kan naluriiglvis beredasvårigheter. Den diskussion som varit har också lett fram lill alt lärarnablivit så objektiva alt de inte ens vågat yppa vad de själva tror eller intetror, inte vågat ta fram det kontroversiella och levande i det som ger tron dessverkliga innehåll och förutan vilket religionen blir fullständigt meningslös.Jag tror att det har skett en ändring på den punkten , och jaghoppas alt den utvecklingen fortsätter. Ämnet måste ställas in i denproblemalik som finns för all del över huvud laget skall kunna fånga elevernasintresse och ge dem den kunskap som del är meningen att de skall fö. Tillslut vill jag sammanfattningsvis erinra om vad den nu gällande läroplanen förgrundskolan säger om religionsundervisningen. Tiden medger inte att jag läserupp hela stycket på s. 45 i utskotiets betänkande nr 45. Men det som är sagtdär om läroplanens sammanfattning av målet för undervisningen ireligionskunskap vill jag understryka. Jag förmodar alt det inte har kommit diialldeles utan orsak utan att utskottet för sin del ansluter sig till vad somstår där. Delkan kompletteras med vad utskotlel självt säger om alt de etiska och religiösafrågorna inte kan isoleras från överlevnadsfrågorna, som det heter, deteknologiska framstegen och kapprustningshotet. Utskottet säger vidare atttros- och livsåskådningsfrågor i hög grad präglar våra inbördes relationer,våra relationer i arbetslivet och inställningen till de stora världsfrågorna.Kunskap om andra religioner är också väsentlig, framhåller utskottet. Alltdet här är fullständigt riktigt, och jag vill understryka det genom att ta uppdet här. Menjag skulle också vilja säga att jag tror att det är nödvändigt att vi hjälpereleverna fram till en livsåskådning. När jag lyssnade till debatten mellan StigAlemyr och , fick jag den bestämda känslan alt det också varutskottets ordförandes mening all skolan skall ge handledning i sökandetefteren livsåskådning men att man naturligtvis inte -och del tycker jag ärsjälvklart för oss allihop - kan trycka på livsåskådningar på unga människoroch inte heller på äldre. Då mister ju ordet livsåskådning sin mening. Detfinns naturiigtvis svårigheter i detta att vara objektiv och att meddelakunskap men hjälpa elever fram lill en livsåskådning. Men jag troratt varje människa behöver en livsåskådning för att kunna leva i den härvärlden med dess svårigheter men också med dess glädjeämnen. Nuligger frågan om vidareutvecklingen av läroplanen hos . Jaghoppas att man där gör det bästa av den och att de synpunkter som jag i allenkelhet har framfört här också tas ad notam i det arbetet. Meddel, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan utom på depunkter där det föreligger reservationer med som första namn. TORENILSSON (m) kort genmäle; Utan att direkt polemiserade mot mig framförde han endiametralt motsatt uppfattning till den jag har om hur den livsåskådning ochden kristendomskunskap som han efteriyser skall kunna nås. Jagtyckte att anförande andades alt han talade för tvåsaker. Han sade att man skall inte isolera religionsämnet. Jag menar att detblir aldrig så isolerat som om det integreras i de andra ämnena. Det historiska-årtalen han talade om och annat -,det torra, lar lätt överhanden. Del blir pådet sättet bara en redogörelse. Om däremot kristendomsämnet är självständigtoch riktigt kommer till tals -del läromedel som enligt debatten i dagalltså finns - då kommer ämnets friskhet fram. Delär dödande för religionskunskapen om ämnet behandlas i samband med alltingannat, som då så lätt skuggar det. Därför har jag yrkat all religionsämnetskall ges självständighet. talade om att det skulle sättas in i den problematik som finns. Riskenär då bara att det kommer att behandlas som en del av samhällsfrågorna iövrigt. Då försvinner dess väldiga budskap, dess förvandlande kraft, dess storasyner och dess perspektiv, del som liksom jag innerst tror på. Jagdelar uppfatting att det inte går att beröva människorna delsom kristendomen ger-att har rätt menar jag också. Men låt oss nugöra ett försök att släppa lös lejonet,som någon sade,det starka och väldigasom ändå finns här. Låt oss se om det inte betyder början till en förvandlingav skolan och därmed också av hem och samhälle. () kortgenmäle; Man får naturligtvis försöka välja i det här avseendet. Jag tror attden tid är förbi som förespråkar, när kristendomsämnet -då hettedet så - var ett ämne för sig. Jag tror också att det vore helt olyckligt omden kom igen. Om och jag lar kristendomen och religionerna påallvar, så menar vi ju ändå alt detta är en del av vårt liv, en del avmänniskornas Ii v, en del av samhällets liv, och då måste det också komma in isamhällsorienteringen. För min del tror jag att risken Kr en \so]er'ing ärenorm,och därför harjag ställt upp på den integrering som inleddesför och som man nu fortsätter med. Visade emellertid i vår motion all det är viktigt all del ges bestämd tid för denhär undervisningen så alt den kommer in i de olika momenten. Regeringen harockså antagit del målet och i det fallet gått ifrån förslag. Denrisk som talade om - ämnet skjuts åt sidan, del är besvärligt, manvill inte ta det, man har inte kunskaper nog, fortbildningen har inte slagitigenom ordentligt - finns naturligtvis, men man får i del här avseendet vägarisker mot varandra. Risken för isolering med linje är, menarjag, betydligt större än den risk vi löper med det system som regeringen nu harföreslagit och som utbildningsutskottet har gått in för. TORENILSSON (m) kort genmäle: Jag tror tvärtom att kommer,den är inte förbi, EvertSvensson. Allt fler svenskar kommer att kräva någonting som är effektivt-förstå mig rätt. Det finns en förtvivlan i många hem, hos många ansvariga. Jagläser vad KF sk river om registrering av snatteri. Det är bara en liten detalj,enavdetusensakersom visaratt människorna säger: Del kan inte fortsätta så häriMen vi kan inte gå in med våld, vi kan inte önska oss ett totalitärt samhälle,där man med hårda yttre medel sätter människor pä plats. Del fanns en lid närkristendomen förvandlade samhället, och jag tror allt fler människor förståratt det är enda vägen. har rätt att tro att man isolerar ämnet mera genom alt följa deriktlinjer som vi har pekat på, och vi kan naturiigtvis inte här övertygavarandra. Jag menar att detta är rätta sättet, om man vill ta fram kraften idel som kallas religion eller kristendom. EVERTSVENSSON (s) kort genmäle: Vi måste också förslå att samhället har förändrats och att vi nu intelever i enhelssamhälle; vi har samma diskussion när det gäller problemalikenstat och kyrka. Vi lever i ett pluralistiskt samhälle med.olika åskådningar.Det gäller inom kristendomen samfundsmässigt och det gäller olika religioner.Kristendom är inte den enda religion vi har att ta hänsyn till. Vi hareninvandring i det här landet, vi för muslimer hit och vi har katoliker inomkristendomens ram. Vi lever i ett annat samhället, , än vi gjordeför låt oss säga , och det måste vi också la hänsyn lill. Det som då uppträder som ett problem är detta:Skall vi kunna hålla ihop den svenska så all alla barn kan gå iden? Del är min förhoppning. Jag vill inte ha en segregerad skola med olikakonfessioner. Det vore olyckligt om vi fick en sådan. Den linje som valdes engång -jag tror alt del var 1919som läroplansreformen genomfördes-hållerfortfarande,ochdet kommer den att göra än mer just därför alt samhället är pluralistiskt. Under dagens läroplansdebatl har flera talare berört frågan omreligionskunskapens ställning. a. har uttalat sin tillförsiktbeträffande ämnets behandling i den nya läroplanen. När jag läste propositionenkände jag inte riktigt samma tillförsikt som den har deklarerat . Jag har nämligen funnit att propositionen inte bara innehållerformuleringar av den typ redovisade utan också mera vaga sådananär det gäller ämnet religionskunskap. Det är anledningen till att jag väcktmin motion. Närman skall lösa en svår uppgift är en klar målsättning, en anvisad färdriktningoch enkla faktauppgifter en värdefull hjälp. Alt undervisa i religionskunskapupplevs av många som en svår uppgift, en uppgift där en klar målsättning och enadekvat utbildning inte bara är en hjälp utan en nödvändig förutsättning försåväl lärare som läromedelsframställare. Del nya läroplansförslaget ser enligt min meninginte ut att bli till samma hjälp härvidlag som den läroplan vi nu använder. Delupplever jag som beklagligt, men även som underiigt, ty i såväl propositionensom utskottsbelänkandet talas på flera ställen i allmänna ordalag omreligionens betydelse för individ och samhälle. Varför har man då inte följtupp de motionskrav som jag och andra motionärer framfört, nämligen all ämnetreligionskunskap som en levande del bland övriga orienteringsämnen skall få hakvar sin utformning med mål och huvudmoment? Vibehöver även i fortsättningen en insikt i den religion som är grunden för vårvästerländska kultur. Vi behöver göra lill vårt något av det arv som finns ivåra psalmer och i berättelser. Vi behöver lära oss att leva oss in iordet: Allt vad ni vill att människorna skall göra er, det skall ni också göradem. Och slutligen; Vi behöver lära känna andra religioner, bl. a. för attförstå våra invandrare och de folk vi vänder oss till i vårt biståndssamarbete. Jagtror inte att statsrådet i propositionen eller utskottet i sitt betänkandevelat försvåra situationen för dem som undervisar i religionskunskap eller fördem som framställer läromedel i ämnet, men jag befarar att del är vad som kanbli följden. Jag ber att få yrka bifall till cenierreservationerna och i övrigt lillutskottets hemställan i belänkandet utom vad gäller mom. 48, där jag yrkarbifall till reservationen 15 som tar upp mitt motionsyrkande. ROLFRÄMGÅRD (c); Jag skall vid den här tidpunkten beröra bara en del av utskottetsbetänkande om läroplan. Underflera riksmöten harjag och flera andra motionerat om en utökning av ämnetgymnastik och idrott i . Utskottet har hänvisat tillSÖ:s arbete med en reviderad läroplan, och därmed har också motionerna i frågaavslagils. ligger den nyaläroplanen lör slutbehandling på bord. 1några motioner har vi också under del här tagit upp frågan om ämnetgymnastik och idrott i skolan. En av motionerna har väckts och har nr 524. Den lar upp vikten av att ge eleverna kunskaper ifysiologi, kost och motion i syfte att ge alla regelbundna motionsvanor somlever kvar efter avslutad skolgång. Den lar också upp hur viktigt det är atteleven hinner med sin personliga hygien i samband med gymnastiklektionerna,dvs. att tvätta sig och duscha efter avslutad lektion. Vi menar att riksdagentill regeringen borde uttala att SÖ skulle utge vissa principer om hur ämnetgymnastik och idrott skall bedrivas. Utskottethänvisar i sitt betänkande lill att det är skolan själv som skall svara för deschematekniska lösningarna. Del kan jag gärna hålla med om, men det finns vissagrundläggande principer som borde vara generella. Till dessa hör bl. a.tidsaspekten, dvs. Jagär tyvärr besviken på både regeringens proposition och utskotiets förslag idetta avseende. avgörs frågan av vilket intresse skolledningen har av deltaämne vid resp. skola. Det är inte tillfredsställande. Iandra motioner, nr 2634 och 2607, den senare av , väckta medanledning av propositionen, har vi motionärer yrkat på att tiden för idrott börutökas i första hand för lågstadiet. SÖhade i sitt förslag lill timplan för lågstadiet ökat tiden för gymnastik ochidrott på bekostnad av orienteringsämnena. 1 propositionentar man emellertid bort denna utökning, och utskottet ansluter sig också lillpropositionens förslag. Utskollet konstaterar hur viktigt det är med fysiskaktivitet just för barn i lågstadiet, som har stort behov av rörelsefrihet. anser att de utökade praktiska inslagen i form av slöjd ochhemkunskap också ställer anspråk på tid. Därmed avstyrker utskottet motionerna. Jag hinner inte på den korta lid jag har på mig att utveckla argumentenfören utökning av liden för gymnastik och idrott på lågstadiet. Men nog är detbra inkonsekvent att eleven när han eller hon går i ettan haren veckotimmegymnastik medan eleven har i trean. Rörelse-behovet är ju ändåstörst hos eleven i första klass, som den motoriskainlärningsförmågan är störst då. Delär av största vikt att barn under den dynamiska utvecklingsperioden, sominträffar vid , ges tilllalle alt lära sig motoriska fördigheler.Den motoriska utvecklingen utgör en viktig och avgörande del av individenstotala utveckling, fysiskt, psykiskt och socialt. Auinte låta barn röra sig ärett sätt att trötta ut dem. Att låta dem röra sig pårätt sätt innebär en form av vila och avspändhet för dem. Vidobservationsundersökningar visas också att barn, när de har möjlighet alt rörasig efter ca 20 minuters stillasittande, bryter av med kraftig fysisk aktivitet. Förskolebarnenstimuleras lill ökad fysisk aktivitet. Deras rörelsebehov är dockfortfarande inte tillgodosett. När sjuåringen så börjar skolan erbjuds haneller hon endast idrotlsundervisning . Detta är högstbeklagligt med tanke på den stora och avgörande betydelse för barnets helautveckling som den motoriska fördighetsutvecklingen har. Detsom missas i motorisk utveckling under barn- och ungdomsåren går inte attkomplettera senare i livet. Om barnen skall fö bestående intresse för fysiskaktivitet måste de ges möjligheter att lära sig färdigheterna under rättutvecklingsskede. Sammanfattningsvisvill jag anföra följande; Det är av myckel stor vikt att den totala skolmiljönpå alla sätt stimulerar barnen att vara fysiskt aktiva. Pausgymnaslik o. d. börvarvas in i teoriundervisningen. Jag yrkar därmed bifall lill motionen 2607 av samtmotionerna 2634 och 524. 1detta anförande instämde (), (), (), () och (). STIGALEMYR (s); Jag kan i mycket instämma med . Vi har i utskottet haftstora bekymmer med idrottsämnet på lågstadiet. Det är helt klart att det skullevara till stor fördel om vi hade mera utrymme för den fysiska träningen redanså tidigt i skolan. Men utskottet har efter myckel funderande inte kunnat kommafram till var den limmen skulle tas. Det är skälet lill alt vi inte har kunnattillstyrka motionen. Däremot har vi sagt att i fria aktiviteter eller överhuvud taget i livet i skolan bör det vara möjligt alt åstadkomma så mycket avrörelse att man kan få en del av det som motionen eftersträvar. Detär alltså med beklagande som vi finner att det inte är möjligt att tillgodosemotionärernas önskemål. Det skulle gå ut över något annat, och det har intevarit möjligt att göra den konstruktionen. Överiäggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 av OveNordstrandh och Hans Nyhage, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposilion; Densom vill att kammaren bifaller uibildningsutskottets hemställan i betänkandet nr 45 mom. 1röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av och Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då OveNordstrandh begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 254 Nej - 50 Propositionergavs på bifall lill dels utskotiets hemställan med godkännande av utskottetsmotivering, dels utskottets hemställan med den ändring i motiveringen somföreslagils i reservationen nr 2 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; 11 protokoll 1978/79:166-167 Nr 167 Den som vill att kammaren biföller utbildningsutskottels hemställan i Tisdaeenden betänkandet nr45 mom. 3 med godkännande avutskottets motivering röstar 5juni 1979 J"- den det ej vill röstar nej. Läroplanfår Vinner nej har kammaren bifallit utskottetshemställan med den ändring i srundskolan motiveringensom föreslagits i reservationen nr 2 av m. fl. Vid onfröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då OveNordstrandh begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 235 Nej - 69 Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels motionen nr 2598 av RolfHagel och i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voleringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller utbildningsutskottets hemställan i betänkandet nr 45 mom. 4röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 2598 av och Lövenborg i motsvarandedel. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då AlfLövenborg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 301 Nej - 2 Propositionergavs på biföll till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 2598 av RolfHagel och i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill alt kammaren bifallet utbildningsutskottets hemställan i betänkandet nr 45 mom. 6röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 2598 av och