prot · G209112 · 1978-12-31 00:00:00 — Vid byggandet avbergrummet skulle de stora mängder stenmassor som sprängdes bort kunna användaslill ulfyllning av hamnområdet saml för det av kommunen planeradeindustriområdet. En byggnadsplan för industriområdet fastställdes avlänsstyrelsen . Man hade hoppats på att fäfrågan om bergrummet klarlagd i så god lid alt projektet kunde användasför alt ge ersättningsarbete åt de bergrums- och byggnadsarbetare som skullebli friställda i Forsmark genom regeringens beslut om en neddragning avverksamheien där. Det kan sägas att stalssekreterargruppen, som utrett fråganom lämpliga ersättningsarbeten, också hade oljelagret som främsta objekt.Oklarheten om huvudmannaskapet och om storieken av lagret kompliceradeemellertid det hela, trots att kravet på ökad oljeberedskapslagringförstärktes. Regeringengav i uppdrag all fullfölja projekteringenav etl bergrumslager för olja i . konstaterade i sinrapport lill industridepartementet atl det stora intressetför oljelagring som man förväntat sig inle förelåg. Överstyrelsen förekonomiski försvar var dock fortfarande intresserad av ett lager om 150 000 mlDessutom fanns en annan mindre intressent. Enligt de ursprungliga beräkningarnaskulle lagret visserligen omfatta 500 000 m, men man hade dä räknat med fleraintressenter. begärde emellertid atl få fullfölja projekteringen.Man fann del önskvärt all ha lämpliga projekt när avvecklingen vid Forsmarkskraftstation skulle bli aktuell, projekt som var förberedda sä långt attbyggstart kunde ske när del behövdes frän eller regional synpunkt. Enfortsatt projektering är något som också kommunen förväntat sig ochhoppats på. Som jag nämnde i min interpellation lämnades byggnadslov ochdispens . Överstyrelsen för ekonomiskt försvar hardessutom hela tidenvarit positiv till att föriägga ett oljelager i denna del av landet. Därför komregeringens negativa besked som en kalldusch. Den mildrades inte avatt inle heller någon motivering lämnades. Genom detta beslut försatteskommunen i en brydsam planeringssituation. Nuharjag av handelsministern fått svar pä min fråga om motiveringen förregeringens avslag: lokaliseringen är klart olämplig ur försvarssynpunkt. Detär etl högst märkligt svar, ett svar som jag också tycker kommer väl sent in ibilden. förklarade ju försvarsområdesbefälhavaren alt hanintet hade alt erinra mot ett byggnadslov för en oljelagringsanläggning iHargshamn. Militärbefälhavaren i östra militärområdet hade heller inget atlerinra, och chefen för ostkustens öriogsbas var av samma uppfattning. Jag harkopior på deras remissvar, om handelsministern önskar la del av dem. Del gälldeden gängen etl lager på 500 000 m. Tillbilden hör också all miliiärbefälhavaren över huvud tagel inte har varitinkopplad i slutskedet och inte har fäll yttra sig i frågan - han har inleblivit tillfrågad. Det skulle vara inlressanl att fä veta pä vilken nivå somavgörandet nu har träffats. Kan handelsministern upplysa om vilken militärbefattningshavare eller myndighet som fällt avgörandet och rekommenderatregeringen atl ta detta steg? Detverkar allt litet senkommet att , efter alla dessa år av utredningar, anföraförsvarsskäl för avslag. Slalen har lagt ut 1,5 milj. kr. på projektering, ochstatssekrelerargrappen hade oljelagret som främsta objekt när sysselsättningspaketetför Forsmark lades fram. Nog borde försvarsaspekterna vara kända då, tycker man. Regeringenär väl medveten om sambandet mellan oljelrger och industriområde, sägerhandelsministern. Kommunen har hela liden arbetat med den förutsättningen attoljelagret skulle byggas och räknat med att använda överskottsmassorna fränbergrummet för sin industriområdesplanering. Efter de förda diskussionerna harkommunen också haft god anledning atl räkna med statsbidrag för avkostnaderna. Därför har kommunen i budgeten tagit upp 1,5 milj. kr. avtotalkostnaden 3 milj. kr. Regeringen har höjt bidraget lill avlönekostnaderna och av de övriga kostnaderna, men dä totalkostnaderna nubiir så mycket större fördubblas ändå kommunens insatser. Jag kände till dennaprocenthöjning när jag framställde inierpellationen, och min fråga gälldenärmast om regeringen i det nyuppkomna läget var beredd atl lämna del bidrag påminsl av de totala kostnaderna som man från kommunens sida haftanledning alt räkna med. Underdelta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Del är myckel förståeligt atl man frän kommunens sida nu tycker attläget är bekymmersamt - det har regeringen all insikt i. Detuppdrag som gavs ät avsåg en projektering av etl kommersielltoljelagringsutrymme på del sätt som inierpellanien här har beskrivit. NärVattenfall gjort sin undersökning kom man till följande slutsals: "Sammanfattningsviskan konstaleras att det förväntade stora intresset för lagring av olja iHargshamn inte har infriats. Efler genomförda förhandlingar med representanterför statliga verk, landstingskommuner, industrier och oljelagringsförelagkvarstår endast tvä intressenter, nämligen överstyrelsen för ekonomiskt försvaroch kommun." Detfanns inte intressenter fördel planerade slora oljelagret på 500 000 m-' -detkommersiella oljelagret. När del kommersiella oljelagret inle kunde komma tillstånd föreslog ett oljelager med hänsyn till försörjningsberedskapenskrav. Det är del lagret som har varit föremål för prövning av regeringen. Denmilitära instans som vi har vänt oss lill -överbefälhavaren - har uppgivit attberedskapslagring av olja i Hargshamnsområdel icke är lämplig. Det är för ossoerhört väsentligt - vi kan inte bygga beredskapslager för olja i etl områdesom överbefålhavaren bedömer som olämpligt för etl sådant lagringsutrymme. Omdet kommersiella lagret hade kommit lill stånd, hade regeringen självfalletinte haft någon som helst invändning mol detta. Men jag är övertygad om altinte heller menar att staten skall bygga ett beredskapslager förolja på en för vårt försvar olämplig plats bara för att tillhandahålla billigsprängmassa. Detär regeringens önskan all industriområdet nu kommer lill stånd. Av hänsyn tillden fina kusimiljön bör dock inle miljöskadande industrier föriäggas lillområdei. Destatliga bidragen för kommunala beredskapsarbeten är redan i normalfallenmyckel generösa. För att rädda sysselsättningen på utsatta orter ger statenbidrag med tre fjärdedelar av lönekostnaderna. Till övriga kostnader lämnasbidrag med varierande procenttal - i 20 96. Med hänsyn lill vid projekteringen av detta industriområde räknat med billigaresprängmassor än normalt har regeringen beviljat en 50-procenlig höjning av denför kommunen gängse bidragsnormen. Regeringens avsikt med denna höjning är altett industriområde skall komma lill stånd, till gagn för sysselsättningen inorra . Jag tackar för de kompletterande upplysningar som handelsministernlämnai här. Jagmåste bekänna min okunnighet och säga atl jag har svårt att förstå skillnadenmellan ett beredskapslager och etl kommersiellt lager ur försvarspolitisksynpunkt, för etl oljelager är väl känsligt oavsett om det gäller omsättning avlagret eller beredskap. Jag har alltså litet svårt att förstå vilsen med delhela. Vadjag vänder mig mol är att dessa bedömningar kommer sä sent in. har manju yttrat sig från militärt håll och då inle haft någonting all invända. Delgällde den gängen ett mycket större lager. är det alltså fråga om mindrelager, och då skulle det väl göra mindre skada ur försvarssynpunkt. Jag tyckeratt man borde ha kunnat tillåla upprättandet av det här lagret, när frågan avanceratså långt. Man har utrett projektet under mänga år och lagt ned pengar pä det,sä jag anser atl man också kunde ha släppt fram projektet. Närdel gäller anslaget till industriområdet, så hade man ju den uppfattningen ikommunen att det skulle bli ett större bidrag genom all det ingick i det paketman skulle få som ersättningsarbete för Forsmark. Man hade tagit undan 25 milj.kr. av de 100 milj. kr. som det var avsett atl man skulle få, och vi hade ikommunen räknat med alt fä en större del av de pengarna just för alt hjälpatill med industriområdet. Jag vill betona att det blir en svår uppgift förkommunen och de regionala organen att få fram ersättningsarbeten däbyggnadsverksamheten trappas ned och avslutas i Forsmark. Del blir inle lättatt skaffa jobb för dem som har bosatt sig i kommunen och regionen och som ävenfortsättningsvis önskar fä arbete inom begränsat avstånd från hemorten. Jaghoppasju att industriområdet kan komma till stånd, men jag är rädd för att manmåste ompröva projektet och ge del en mindre omfattning. Del tyckerjag ärsynneriigen olyckligt, och över huvud taget är hanteringen av frågan olycklig,när det just i slutskedet kommer fram sådana här synpunkter som borde ha kunnaiframföras tidigare. Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Om situationen inompappersindustrin Industriminisiern erhöll ordet för all iett sammanhang besvara dels de den 1 resp. anmäldainterpellationerna 1978/79:154 av () och 1978/79:162 av SvenLindberg (s), dels de den 15 resp. anmälda frågorna1978/79:439 av () och 1978/79:44] av {vpk) har frågat mig vilka ålgärder regeringen är beredd attvidta för alt driften vid sulfalfabrik i skall kunnaupprätthållas intill dess ny sysselsättning tillskapats vid företagetsanläggningar i . SvenLindberg har frågat mig om regeringen avser att vidta åtgärder och införriksdagen framlägga förslag som kan rädda Norriands Skogsägares Cellulosa ABsom en bestående företagskoncern. har frågat mig om regeringen är beredd alt föreslå all gä inmed erforderligt kapital så atl utbyggnaden av pappersbruket i kommerlill stånd. GustavLorenlzon har frågal mig vilka planer regeringen har för att räddasulfatmassefabriken i och sysselsättningen där. Jag besvararinterpellationerna och frågorna i ett sammanhang. Våren1978 tillkallades en kommitté med uppgift att bl. a. analysera frågan om enlämplig struktur inom skogsägarföretagen och en långsiktig finansiering avdessa förelag. Denna uppgift har sedermera övertagits av en särskildförhandlingsgrupp somjag har tillkallat. Riktlinjerna för förhandlingsgruppensarbete överensstämmer i allt väsentligt med de direktiv som gällde förkommitténs arbete. Pågrand av den kraftigt negativa resultatutveckling som skogsägarföretagen fåttvidkännas även har förhandlingsgrappens arbete måst inriktas päalt i första hand finna former för en finansiell rekonstruktion av vissaförelag. Det är som bekant åtgärder av della slag som övervägs för () och . Till att börja med ärdet nödvändigt alt skapa en sund ekonomisk bas i dessa två företag. Förstdärefter kan åtgärder i fråga om den fysiska strukturen aktualiseras. Regeringenför nu genom sin förhandlingsgrupp diskussioner med NCB och former för statens medverkan i en finansiell rekonstruktion av resp.förelag. Regeringen kommer troligen att kunna förelägga förslag tillålgärder redan under innevarande . Eftersomförhandlingarna med de båda företagen ännu inle har slutförts, kanjag inte nulämna besked om vad som kan komma all hända med olika anläggningar inom dessaföretag. Detta är frågor som får tas upp efter det att eventuellaförhandlingsuppgörelser mellan staten och de berörda företagen är klara ochdärmed formerna och de grandläggande villkoren för statens medverkan. TillSven vill jag säga atl regeringen har ambitionen alt snabbt fä tillstånd en uppgörelse med ägarna till NCB som syftar till en finansiellrekonstruktion av bolaget. Innan så har skett kommer regeringen inte attgodkänna alt förelaget avyttrar produklionsanläggningar. IvarHögström lar i sin interpellation upp den skogsindustriella sysselsättningen iÅdaleri och pekar pä del angelägna i en tidsmässig samordning mellan enutbyggnad i /och en nedläggning av sulfatmassefabriken i har i ett annat sammanhang upplyst om atl regeringen anser att en fortsattulveckling av Dynas bör komma till stånd. Några förulsäliningaratl tidsmässigtsamordna detta med den redan beslutade och mycket nära föreståendenedläggningen i bedömer jag dock inte föreligga. Svaretpä fråga är all varken NCB eller regeringen har någrakonkreta planer för . Denna sulfatmassefabrik måste, liksom allaandra anläggningar inom NCB, ingå i den lolala översyn av NCB:s framtidastruktur och ulveckling som måste komma efter del alt en finansiellrekonstruktion av företaget har skett. Vadgäller Södra Skogsägarnas anläggning i och frågan om det planeradepappersbruket där vill jag säga att del nu gäller alt i första hand slutföraoch säkerställa finansieringen av investeringen i massabrukel. Frågan om etlkapilallillskoll för ett evenluelll framtida pappersbruk i kanrimligen inte bli föremål för diskussion i dagslägel inom vare sig företageleller regeringen. I första hand måste företagel få en solid ekonomisk bas.Först därefter kan strukturfrågorna och utvecklingslinjerna för förelaget tasupp till meningsfyllda överväganden. Låtmig avslutningsvis säga atl de omfattande expansionsplaner inom pappersområdetsom föreligger inom den svenska massa- och pappersindustrin i och försig är lovvärda. En fortsatt utbyggnad av vidareförädlingen är riktig för atlpå sikt kunna utveckla den svenska skogsindustrin. Det finns emellertid såvälfinansiella som - och framför allt - marknadsmässiga restriktioner för att nuförverkliga alla de utbyggnadsprojeki som har diskuterats. Vad gäller SödraSkogsägarna och NCB;s framlida satsningar på pappersområdel får, som jag redanhar nämnl, frågan tas upp efter en finansiell sanering av förelagen. Härvidmåste en samordning ske med andra företag, som umgås med liknande planer. Jag lackar industriministern för svaret pä inierpellationen -elt svarsom jag dock inte är nöjd med. fabrik iKramfors aren av de sista i , och den har levat med nedläggningshot översig under fiera år, men till skillnad från vad som gäller för andranedläggningsförelag i har del här givits löften om att nedläggningenskulle samordnas med en planerad större utbyggnad av NCB:spappersbruk i . DeUa har givit de anställda och kommunenen viss förhoppningom att sysselsättningen skulle kunna tryggas denna gäng. Mennu säger industriministern i sitt svar; "Några förutsättningar atttidmässigt samordna della med den redan beslutade och mycket nära föreståendenedläggningen i bedömer jag dock inle föreligga." Deltanegativa besked från industriministerns sida ger inte ens en antydan om altregeringen är beredd att sälla in andra sysselsättningsskapande åtgärder föralt denna arbetskraft skall kunna stanna kvar i bygden tills en utbyggnad iVäja är klar. Infördetta besked vågar jag ifrågasätta om regeringen verkligen är medveten om hursituationen egentligen ser ut i . Trots alla uppvaktningar fränlänsmyndigheter och kommunala myndigheieroch från företrädare för de berördafackliga organisationerna har man tydligen i inle klart försig hur pass allvarlig läget är. Alt sä är fallet styrks ytterligare avregeringens avgivna proposition om ändring av nuvarandeskalteuljämningsregler och av vad som i den aviserade regionalpolitiskapropositionen sägs om stödområdesindelningen. 1 ingen av dessa propositionerhar regeringen på något sätt beaktat den svåra situationen i . Skulledessa förslag genomföras sädana de redovisats i pressen - och vad gällerskalteutjämningen har vi ju även kunnat läsa proposilionen -kommer situationeni atl förvärras ytteriigare. Men det är frågor som vi får anledning attåterkomma till . Tillåtmig, herr talman, alt något belysa den dagsaktuella situationen i . Förstvill jag dä konstatera atl ingenstans i hela vårt land harstrakturom-vandlingen inom skogsindustrin blivit sä förödande som i -della beroende pä denna sektors dominans i regionen. Mellan åren 1960 och 1975minskade antalet anställda inom skogsindustrin i nuvarande kommun medhela 1 447 personer eller av de anställda. Enbart harsju skogsindustrienheter med 1 360 anställda nedlagts. Det betyder i genomsnitt200 sysselsättningstillfällen . Och hotas ytterligare 200 anställda iSandvikens fabrik av friställning. Jämsides med denna utveckling inomskogsindustrin har mekaniseringen inom jord- och skogsbrak enligt folkräkningen1975 medfört atl antalet anställda inom denna sektor minskat med . Tillbilden hör också alt de lokaliseringspolitiska åtgärder som satts in efter 1965på intet sätt kunnat kompensera bortfallet av arbetstillfällen. Dess värre harnågra av de företag som det gäller lagts ner, och andra kämpar med slorasvårigheter. De två textilföretagen hotas nu också avnedläggning, vilket ytteriigare kommer att minska de mycket fåtaligasysselsätlningsmöjligheterna för kvinnlig arbetskraft. Som en följd av dennautveckling har tusentals människor tvingats flytta Om situationen inom pappersindustrin 1978 har befolkningen gått ner med inte mindre än drygl 11 000personer. Och för många har det inneburit arbetslöshet ellerförtidspensionering. Detta avspeglar sig också i det höga antalet pensionärer,som utgör av befolkningen och som skall jämföras med siffran förlänet och för riket. En annan siffra som bevisar hur allvarligsilualionen är befolkningsmässigt är att andelen av befolkningen i åldern över65 är utgör för och för länet samt för riket som helhet15,. Meddetta för ögonen inser vi att allt måsle göras för att rädda de återståendejobben i bygden. gäller det jobben för de anställda i fabrik. Jagpåslår all om viljan finns hos regeringen, så finns också föratsäiiningarna förall klara sysselsättningen för dessa människor. Närriksdagens näringsutskoit besökte den åttonde i , deklareradetillförordnade koncernchefen att med ett statligtsysselsältningsslöd, så skulle det vara möjligl att driva fabriken intill dessklarhet om ulbyggnadsplanerna i vunnits. Han gjorde dessutom denbedömningen all virkesbrisien inle var fullt så dramatisk som det har gjortsgällande. Sedermera har platschefen i en tidningsintervju den 16mars sagt atl fabrik kanske måsle drivas för massaförsörjningunderen lid av fem å efter en utbyggnad i . I vart fall, sägs del iintervjun, kan fabriken drivas ulan större investeringar. Meneftersom regeringens förhandlare ännu inte är klara med formerna för statensmedverkan i en finansiell rekonstraktion av NCB, vädjar jag lillindustriministern alt pröva frågan hur sysselsättningen i Sandvikenskall kunna upprätthållas intill dess klarhet vunnits om utbyggnaden i förnyad prövning ägde exempelvis rum när del gällde driften vid AB Eisersfabriker i Norriand, och del medförde all man flyttade fram lidpunkten för ennedläggning. Vihar helt enkelt inte råd, varken från företagsekonomisk eller samhällsekonomisksynpunkt, alt friställa och skingra denna välutbildade arbetskraft, som kommeratt behövas när utbyggnaden i är klar. Medelåldern hos de anställda iSandviken är låg - 154 av de 200 anställda är under 52 är. Industriministernsäger själv i sitt svar atl regeringen anser att en fortsatt ulveckling av Väjabör komma lill stånd. Föratt ytteriigare understryka allvaret i situationen vill jag åberopa ensammanfattning av , vari länsarbetsnämnden konstaterar attsituationen i är ytteriigt bekymmersam. Arbetslösheten ökar, medanantalet lediga platser minskar, som andelen sysselsatta genomarbetsmarknadspolitiska åtgärder ökar. Enav de anställda i fabrik, , har i en intervju itidningen gett ullryck ät vad de flesta känner : "Detär inte myckel att tro pä längre. Jobben försvinner, 200 i stöten vartannat år.Och arbetsförmedlingen har ingel. När man kommer dit känns det som man gåttfel." Jagvill, herr talman, avslutningsvis med tillfredsställelse notera allindustriminisiern nu är beredd atl föreslå ett statligt ägarengage- mang i NCB. Därmed börförutsättningar föreligga för en positiv ulveckling av den så betydelsefullaskogsinduslriella verksamhet som drivs av NCB. Medettstailigtägaransvarbördelvara möjligl alt åsiadkomma ett samarbete mellan och därmed pä sikt trygga jobben i . Jagvill också i sammanhanget understryka alt del inom socialdemokratin inte finnsnågot iniresse av att slå sönder det kooperativa ägandet inom skogsindustrin.Det utgör ett betydelsefullt komplemenl lill privat och statligt ägande inomvårt lands viktigaste näringsgren. Vi har också sagt atl del för en samladplanering av skogsindustrin krävs ett nära och förtroendefullt samarbetemellan staten, de anställda, företagen och skogsägarna. Industriministernsäger också i sitt svar belräffande den fortsatta utbyggnaden avvidareförädlingen inom skogsindustrin atl dessa frågor bör tas upp efter enfinansiell sanering av de nu aktuella företagen. Med anledning av detta villjag, herr lalman, lill sist ultala den förhoppningen att man dä verkligenbeaktar både de regionalpolitiska och de rävaramässiga förutsättningarna förde nu aktuella satsningarna på pappersområdet. Enligt branschkunniga bedömarebör etl LWC-pappersbruk vara baserat på gran-råvara. Eftersom Ångermanälvensvirkesfångstomräde till utgörs av gran, talar mycket starka skäl för altelt första LWC-pappersbjk förläggs till . Jaghoppas atl industriministern vid sin bedömning av de nu föreliggandeutbyggnadsplanerna beaktar de skäl jag här redovisat till förmän för Ådalen.Befolkningen i denna del av landet har rätt atl efter en lång och svårnedgångsperiod kunna få se fram emot en ny skogsindustrien ulveckling. Ådalensframlid beror helt på möjligheterna atl trygga en ulveckling av denskogsindustriella verksamheten. Jag ber alt fä tacka industriminisiern för svaret pä mininterpellation. Jag kan försäkra statsrådet atl innehållet i svarei - om jagtolkar det rätt - lugnar många oroliga människor. Jag bedömer svarei sompositivt trots alt del innehåller en del oklarheter, som jag skall be all fååterkomma lill. liten bakgrand lill min fråga till industriminisiern. Envisa rykten taladelänge om att regeringen inte hade för avsikl all lägga fram förslag till någonsamlad lösning, som skulle rädda NCB som en bestående förelagskoncern. Tvärtomskulle regeringens förslag vara att NCB borde sälja ifrån sig sina bästaföretagsenheter, innan regeringen var beredd alt medverka till enrekonstruktion av företaget. Man fick etl starkt intryck av att ryktena var ifärd alt besannas när pressen lämnade uppgifter om atl stod ibegrepp att engagera sig i koncernen. Enligt dessa rykten skulle medtvä raska grepp ta befälet över utvecklingen - dels bli delägare i NCB-fabrikeni utanför , dels ingå i elt nytt pappersbruk i . En sådan lösning skulleinnebära atl storfinansen skulle plocka russinen ur kakan och statens rollåterigen bli städgummans. Om NCB skulle tvingas alt sälja ifrån sig sina bästaföretagsenheter, skulle det få förödande konsekvenser för sysselsättningen iskogsnäringen, bl. a. i . Del skulle innebära atl de nya ägarnaindirekt skulle lägga under sig en betydande del av virkesmarknaden ochförsämra de inlandslokaliserade träindustriernas möjligheter all förse sig medråvara. Vihar i vårl län inle råd alt lappa mer av vår träförädlande industri. SedanHissmofors har lagts ned är del endast ca \av den i länet avverkaderåvaran som förädlas inom länets gränser. Tvärtom ställer vi starka krav på allen ny processindustri lokaliseras till länet. Den utveckling som regeringenenligt pressuppgifter skulle ha varit beredd att släppa fram, skulle starkt haförsämrat möjligheterna till alt lokalisera en ny processindustri till länet. Men del finns också enannan bakgrand lill min interpellation. Denproducentkooperativa rörelsen bildades för att tillvarata de små skogsägarnasintressen. Den har också haft en stor betydelse när del gällt all tillvarataböndernas och de små skogsägarnas intressen i förhållande till de storaprivatägda bolagen. Jaghar levat och verkat i direkt kontakt med skogsägarrörelsen -lätvara med denna som förhandlingsmolståndare. Låt mig därför säga atl jag inlehar kunnat undgå att uppleva den betydande roll som både skogsägar-föreningarnaoch deras förädlingsindustrier har haft för ägarnas ekonomiska intressen ochleveranstrygghel och inte minst för alt åsiadkomma jämnare sysselsäuning bådefördem själva och förden anställda arbetskraften. Bakom uppbyggnaden av derasorganisaiioner ligger betydande insatser genom frivilligt ideellt arbete ochekonomiska uppoffringar.