prot · G20954 · 1978-12-31 00:00:00 — Den övervältring avskattetrycket som ägt rum underde borgerliga regeringarnas lid har klartdrabbat de sämst ställda i samhället. De värst drabbade är låginkomsttagarna,barnfamiljerna och pensionärerna. Här har viljeyttringen visat på vems sida deborgerliga partierna slår. Alll fagert tal från om atl man vill tavara på de sämst ställdas intressen har aldrig varit trovärdigt. De someventuellt ändå har haft förhoppningen att man skulle göra det måste, efterdessa dryga med en folkpartistisk budgelminisier, ha övertygats ommotsatsen. Deförändringar som skett i skattesystemet har tydligt varit till fördel fördebäst ställda och lill nackdel för de övriga. Sänkningar av arbetsgivaravgifterna, indexreglering av skatteskaloma, höjningar av momsen och den fördasvångremspoliliken står som illavarslande milstolpar på den borgerligapolitikens krokiga väg. Men de borgerliga partierna står inte ensamma närdel gäller alt omfördela samhällets intäkter till företagen. Densocialdemokraliska politiken har med rätta kritiserats för sinförelagsvänlighet. Det var under den socialdemokraliska regeringens tid somskattetrycket ökade på de vanliga inkomsterna och som gåvopolitiken ochpolitiken med subveniioner lill bolagen iscensattes. Det var under densocialdemokratiska regeringens tid som den högsl orättvisa mervärdeskalleninfördes. Det var under den socialdemokraliska regeringens lid somkommunalskatterna sköt i höjden och försköt effekterna av progressivileten iskalleskalan. Del var under den socialdemokraliska regeringens tid somavdragssyslemet utvecklades lill alt bli det verkliga instrumentet för attslippa undan skatt, oavsett om det var bland höginkomsttagarna eller bolagen,oavsett om det var bland spekulanter eller andra med arbelsfria inkomster. Detär på den inslagna vägen som borgarpartierna har fortsalt och kraftigt ökalojämlikheten. Till socialdemokratins försvar måsle ändå anföras atl de medandra medel försökte att jämna ut effekterna av det orättvisa skattesystemet. Meden annan inriklning av skattepolitiken, med en annan inriklning av hela denekonomiska politiken, med en annan ideologisk inriktning hade ingrepp kunnatåstadkommas som på ett avgörande sätt hade lett lill en utjämning i samhällel.Men en sådan inriktning måste gå ut på kraftiga ingrepp i storfinansens,storkapitalets, möjligheter lill ekonomiska transaktioner och styrningar. Huren sådan politik skall utformas har vpk visal. Det räckerinle med marginella förändringar i skatteskalor, kortsiktiga förändringar avavdragssyslem eller andra tillfälliga omfördelningar. Det fordras engenomgripande förändring av hela skattesystemet, inriktad på att underlätta förde sämst ställda i samhällel. Detfinns de som har sagt all det måste löna sig all arbeta, och jag kan hålla medom det. För alt åsiadkomma det behövs en sådan inriktning på politiken att desom jobbar ihop sin försörjning i viss utsträckning skall ha lättnader påbekostnad av dem som inle jobbar ihop sina inkomster men försörjer sig gottändå. Med det menar jag att de arbelsfria inkomsterna, spekulationsvins-lerna,bolagsvinsterna m. m. skall bära en avsevärt större andel av skatterna tillsamhället än vad som är fallet. En övergång lill produkiionsbeskattning, enskärpning av skatten på stora förmögenheter, elt slopande av80/85-procenlsregeln, en höjning av skatten på arv och gåvor med i genomsnitt50 96 och en skärpning av realisationsvinstbeskattningen gör det möjligt atluppnå en del av dessa effekler. En produktionsbeskattning bör baseras påomsättningen, energiförbrukningen och behovet av råvaror men framför allldifferentieras efter graden av samhällsnytta i produktionen. Ensanering av den enorma avdragsdjungeln är också nödvändig. Slopande avsparavdraget, slopande av representationsavdraget, slopande av rätlen atl göraavdrag för underskott i en förvärvskälla från inkomsten i en annanförvärvskälla, begränsning av ränteavdragen så atl sådant medges för räntor påett skuldbelopp på maximalt . men inte däröver, begränsning av Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska pol di ken m. m. avdragsrältennär det gäller utgifter för upprustning och ombyggande av hyresfastigheter,höjning av schablonavdraget under inkomst av ijänsi och slutligen en förändringav avdragsreglerna så atl medgivet avdrag görs inle som från inkomsten utanfrån skatten med en viss procentuell andel av beloppet - det är åtgärder somskulle innebära en klar sanering, som skulle vara lill fördel för del storaftertalet av människor här i landei. Möjlighetenatt göra avdrag för underskott i en förvärvskälla från inkomsten i en annanförvärvskälla används i stor utsträckning av höginkomsttagare eller personermed arbelsfria inkomster för all kunna komma ifrån beskattning. Det är ett sättsom i slällel för atl vara tillåtet borde betraktas som synnerligen kriminellt.Del medför spekulationer och förmögenhetsökningar som gagnar ett fåtalmänniskor. liksom möjligheten att göra avdrag för räntor på skuldbeloppupp till en praktiskt taget obegränsad nivå måste betraktas som skatteflykt ochinle, som , som en sport, där det gäller alt komma undan med så mycket avinkomsterna som möjligl. All det bara rör sig om manipulationer bevisas ganskaväl av atl många av dem som taxeras med noll kronor i inkomst lever ihögönsklig välmåga i stället för atl, vilket vore naturiigare, svälta. Enbegränsning av avdragsrätten enligl det förslag som vpk har lagt fram motverkarmöjligheterna lill sådan skatteflykt. Avdragssystemetkulminerar i orättvisa med det sätt varpå avdragen görs. De som har högainkomster får större skattelättnader än de med låga inkomster, även omavdragsbeloppet är delsamma. Låt mig ta ett exempel. på ell år och har en faktisk resekostnad på . En läkare eller annan höginkomsttagare ijänar . och har sammafaktiska resekostnad på . Det innebär en skattelättnad förmetallarbetaren med . och för läkaren med . församma faktiska resekostnad. Läkaren/höginkomsttarens resor är väl inte mervärda än metallarbetarens motsvarande resor? Men så slår del nuvarande systemetnär det gäller avdrag. Från vpk:s sida har vi föreslagit att denna metodikskall förändras så att det blir samma skattelättnad för samma kostnad oavsettvilket inkomslskiki man tillhör. Detla kan lösas på så säll att avdragetomräknas efter en viss procentsats av beloppet och alt avdraget sker direklfrån skatt. En sådan metod i kombination med ett avdragstak skulle välkomnas avdet slora flertalet människor här i landei. Enövergång lill en progressiv stalskommunal enhetsskau skulle jämna utolikheterna i kommunalskatterna och göra den kommunala servicen lika värd tillsamma pris i hela landei. Den skulle dessulom undanröja den svåra ekonomiskasituation som kommunerna befinner sig i. Många ställer sig med rätta fråganvarför den kommunala servicen är så dyr i en kommun och så myckel billigare ien annan. Svarei på den frågan är all skattekraften är olika, beroende på vilkengrupp människor som bebor kommunen. Den inomregionala skaiteutjämning somriksdagen lidigare har beslutat om för är ett uttryck för atldessa ojämnheter behöver undanröjas. Men utjämningen får inte begränsas lillinomregionala utjämningar utan måsle gällaför alla kommuner i hela landet. Det skulle också möjligen utjämna en del avden segregering som förekommer i framför allt vissa kommuner. Enannan åtgärd för att omfördela skattetrycket lill de vanliga inkomstlagarnasfördel är att slopa momseffekten på livsmedel. Jag ber skatteutskottet noteraall jag talar om momseffekten på livsmedel. En del av denna effekt är redanundanröjd genom subventioner av baslivsmedel, och vi har i och för sig intemotsatt oss en sådan lösning. Det viktigaste är att momseffeklen på de varorsom är nödvändiga verkligen försvinner. Vilken metod som används är mindreintressant. Momsen är till sin karaktär regressiv, dvs. den drabbar hårdare enlåginkomsttagare, som mås;e konsumera hela eller största delen av sin inkomstför dagligvaror, än en höginkomsllagare. Ökar momsen ökar klyftorna ännu mer. Iskatleulskoltets betänkande görs ett av de kvalificerade krumsprång som vi harfått vänja oss vid . Där säger utskottet att någonstandardförbättring inte kommer till slånd vid slopande av momseffekten pålivsmedel. Det är sannerligen ett besynneriigl påstående. Om den nuvarandemomseffekten på ca 10 96 på matvaror togs bort, skulle det väl ändå ökautrymmet för standardförbättringar för de enskilda människorna. Framför alltskulle det öka utrymmet för standardförbättringar väsentligt för barnfamiljer,pensionärer och låginkomsttagare. Men en sådan förbättring ligger inte i linjemed de borgerligas synsäU när det gäller den slabiliseringspolilik som NilsÅsling m. fi. lidigare har talat om. Den privata konsumtionen skall hållastillbaka lill förmån för ytterligare stöd till den exporterande privalaindustrin, den induslri som fiyltar pengar och jobb från Sverigetill länder där slörre profiter kan skapas, gärna till länder som regeras avfascistiska militärjuntor. Jagskall också ta upp de förslag till förändring av skatteskalorna som föreslagitsi regeringspropositionen och som möjligen kan karakteriseras som kortsiktiga lösningar. Denfolkparlistiska regeringen vidhåller indexregleringen av skatteskalan. Ja, denföreslår också att sjömansskatten skall behandlas på samma sätt.Indexregleringen - eller inflationsskyddet som del egentligen kallas - är enteknik som gynnar de högre inkomsttagarna. Det har också klart och tydligtframgått av den lidigare debatten. Del är i de höga inkomslskikten man ger destora skattelättnaderna, lill dem som redan med det orättvisa avdragssyslemettagil åt sig slora fördelar på andras bekostnad. BudgelminisierMundebo har påstått här i kammaren att infiationsskyddadeskatteskalor är fördelningspoliliskl neutrala. I verkligheten är det en storoch kvalificerad bluff När förslaget till infiationsskyddade skatteskalor kom,förklarade budgetministern att det inte skulle vara nödvändigt medförändringar av skatteskalorna. Vi sade den gången all del kommer ändå atl ske,och det har ju visat sig . Regeringen ansåg sig tvungen att rubbaskattesatsernas inbördes relationer. Del enda som kvarstår av argumenten för enindexreglerad skalleskala är att de höga inkomslskikten skall ha de störstaskattelätlnaderna. I dessa skikt vill Denekonomiska poUtiken m. m. Denekonomiska poUtiken m. m. deborgerliga partierna lydligen inte ha någon begränsning när det gäller att ökautrymmet för privat konsumtion. Det är bara personer med små inkomster somskall ha en mycket liten konsumtionsökning. Vänsterpartietkommunisterna yrkar därför alt indexregleringen skall slopas så alt det går altomfördela till dem som bättre behöver förbättringar än de med inkomster på . Från vpk:s sida har vi i konsekvens med delta föreslagiten extra skattereduktion om . för inkomster mellan 30 000 och 70 000kr., med en avtrappning före och efter. På del viset skulle de som bäst behöverlättnader också få det. Vihar vidare lagt fram förslag om ett tak för kommunalskatterna. Man kannaturiigtvis gå till väga på olika sätt, men vi har funnit vårt förslag varamöjligt atl använda till dess att vi kan införa den progressiva stalskommunalaenhetsskatlen. Ett ingrepp mot de stigande kommunalskatterna är ytterstangeläget. De kommunala skatternas proportionella karaklär gör atl dessaskatter drabbar låga och höga inkomster lika. Därför är del nödvändigt attbegränsa dessa skaller. De fattigaste kommunerna, de med de högstakommunalskatterna, har som regel också skattebetalare i de lägsta inkomslskikten.De har oftast den sämsta skattekraften. Det är framför allt dessa kommuner sombehöver slöd. Deförslag lill stimulans av näringslivets investeringar som framförts kan vi frånvpk inte ställa upp på. Stimulanserna, som påslås vara temporära, har alltmerantagit formen av permanenta stimulanser. Därigenom överförs ytterligare medelfrån skattebetalarna till det privata näringslivet. Stimulanser ochsubveniioner måste sättas in i elt annat ekonomiskt sammanhang. Slutligenvilljag beröra förslagel om alt ytterligare förbättra pensionärernas situation. Idella läge har vpk funnit det angeläget att förbättra för pensionärerna genomatl de får möjlighet till en skattefri sidoinkomst om . ulöverfolkpension och pensionstillskott. Vpk ställer inte upp i den reaktionära körensom gör sig gällande i fråga om pensionärernas standard- eller värdesäkring.För oss står det som en självklarhet att de sämst ställda i samhället - och dithör pensionärerna - skall ha förbättringar i sin standard oavsett hurutvecklingen i övrigt ser ut. Det ligger i den utjämnande politik som vpk slårför men som kritiseras och ifrågasätts av flera fackliga ledare. Folkpensionärernahar under de s. k. goda åren halkat efter i allra högsia grad, men då höllkritikerna tyst. När sedan reallönesänkningen blev elt faktum har dessafackliga ledare gått till angrepp mol pensionärerna för att de genombasbeloppshöjningen erhållit något merän de i produktionen slående. Inte eltord nämns om den eftersläpning som var fakium. Jagvill med delta yrka biföll till vpk-mofionema 1978/79:106, 1978/79:5,1977/78:235,1977/78:322 och 1977/78:323 som behandlas i skaUeutskotlets betänkande. ALVARANDERSSON (c): Emot propositionen 1978/79:50 var det endast i begränsad omfattning somvi från sida hade invändningar. alltbehovet av åtgärder för atl stimulera konsumtionen och inriktningen av dessaåtgärder. Endast med rätt hårda metoder har det varil möjligl alt få ettrimligl grepp på inflationsutvecklingen, en utveckling som under hela1970-talet varil elt hot mot vår ekonomi, både på kort och . Därförär det nödvändigl att nu insatta stimulansåtgärder får en begränsad omfattningså att inte den uppnådda stabiliteten undergrävs. Vadsom föreslås i fråga om höjning av barnbidragen, studiestöd, folkpensionärernasbeskattning, underhållsbidragens höjning etc. samt uppräkning avskattereduktionen från 400 lill . Däremot yrkadevi i partimoiionen avslag på propositionens förslag om justering i den statligaskatteskalan nu och begärde i stället ett samordnat skattepoliliskt förslag,där kommunalekonomiska utredningens förslag skulle spela en framträdande roll,till vårriksdagen 1979. Vi ställde oss bakom det av tidigare riksdag fattadebeslutet om indexreglering av den statliga skatteskalan och förmenar all deltautgör en garanti för att ingen får skattehöjning så länge realinkomsten inteökar. Den finansiella silualionen är sådan atl även indexregleringen avskalleskalan, och därmed en utebliven skärpning av den statliga beskattningen,får finansieras med ökad upplåning. Men alt därulöver låna till enskattesänkning ansåg vi betänkligt. Delär alldeles givet atl skattetrycket är mycket hårt, alltför hårt enligt vårtförmenande. Men uttag av skatter ärju inget självändamål, de är avsedda attfinansiera de utgifter som beslutas. Trols del hårda skattetrycket ökarutgifterna i snabbare takt än skalleinkomslerna. Av de direkta skalterna är tvåtredjedelar kommunalskatt, en tredjedel statsskatt, och för alla inkomsttagareunder inkomst är kommunalskallen den större skattedelen.Trots den nuvarande skalteutjämningen, som skulle eliminera en väsentlig del avbristen på skatteunderlag i de skaltesvagare kommunerna, är skillnaderna ikommunal utdebitering mycket betydande. Det torde röra sig om 7 ä 8kr. mellan den kommun som har den högsia skallen och den som har den lägsta.Och ändå har säkerligen kommunerna med de högsta utdebiteringarna inte någonhög standard. Vihälsar med tillfredsställelse skatteutskottets redovisade uppfattning på s. 37och 38 i belänkandel nr 19: "Enligl utskottels uppfattning bör marginalskatternapå sikt sänkas, vilket också skatteuiredningen föreslagit. är det avvikt att inte nu binda sig för skattelätlnader av sådan omfattning atl manförsvårar genomförandet av kommunalekonomiska utredningens förslag. Somframhålls i moiionen 1978/79:94 innebär delta utredningsförslag en väsentligtutökad skaiteutjämning och andra åtgärder för atl skapa slörrerättvisa både mellan kommunerna inbördes och i fråga om kostnadsfördelningenmellan stat och kommun. Detta återverkar i sin tur också på de kommunalautdebiteringarna och därmed på marginalskatten, något som kan skapa avsevärdalättnader i skattetrycket inle minst för de lägsta inkomsttagarna. Enligl utskottetsuppfattning bör åtgärder av detta slag prioriteras vid det fortsatta arbetet.Del är av vikt atl man inte nu vidtar alltför långtgående åtgärdersom rubbar förutsättningarna för kommande ställningstaganden till dessa frågorunder Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. Fråncentern har vi alltså ställt oss kritiska mot marginalskallelättnader nu menhar i strävandena att få en majoritetslösning med så försiktiga stimulanser sommöjligl kunnal siödja vissa jusieringar i marginal-skatteskalan. Tillsin omfattning innebär delta en halvering jämfört med förslagen ipropositionen. Jag vill i sammanhanget påpeka att då moderalre-presentanterna iutskottet i sill särskilda yttrande uttalar att det innebär endasl en fjärdedelav vad de borgerliga partierna skalteutredning föreslog som förstasleg i fråga om marginalskallesänkningar, så har man utelämnat den väsentligaupplysningen alt dessa marginalskallelättnader endasl skulle ske i denomfattning som det var möjligt atl skaffa andra intäkter förståten. Alltså:Sänker man de direkia skalterna måste man höja de indirekta skatterna imoisvarande mån, så att inle statens inkomsier försämras. Belräffandestimulanserna på investeringssidan har ulskottsmajoritelen gått något längre änpropositionen i det avseendel all man föreslår atl avdragen även påbyggnadssidan skall få ersättas med investeringsbidrag, då avdrag ej kanutnyttjas. Det är ju i princip samma syslem som gäller för investeringar imaskiner. Vidare föreslår vi alt stimulans skall kunna utgå även till förelagsom uppför industribyggnad för uthyrning. Vi menaratt båda dessa åtgärder ärvälmotiverade. Inle minst gäller delta om vi tar hänsyn lill alt svensklmalerial och svenska arbelsinsalser garanteras ingå helt eller delvis viduppförande av industribyggnader. När del däremot gäller maskininvesleringarges naturligtvis stöd även om investeringarna är hell baserade på inköp avimporterade maskiner. Jaggår sedan över lill att göra några reflexioner belräffande indexregleringen avskalleskalan. Jagmenar alt debatten, vare sig man talar för eller emot indexreglering,egentligen är kraftigt överdriven. Man överdriver både betydelsen ochverkningarna av indexregleringen av skatteskalan. Jag ser för min del saken så- och på del viset har vi sett detla inom - alt del ju inle ärfråga om någonting annat än atl vi garanterar ett oförändrat skattetryck vid enoförändrad realinkomst, om inte några andra beslut fattas. Man skall intebehöva laborera med justeringar av skatteskalan . Under tidigare årville man i belydande ulslräckning kalla dessa justeringar för skattesänkningar,när de i själva verkei utgjordes av jusieringar som gjoris med hänsyn tillpenningvärdeförsämringen i huvudsak. De var bara en anpassning lillpenningvärdesförändringar. Utöver en indexreglerad skatteskala är del alldelesgivet att man kan göra justeringar i det procentuella uttaget i olikainkomstlägen om man vill förändra skattetrycket för vissa inkomslskiki. Om manvill öka skattetrycket eller sänka delsamma generellt är det nog enklast atlgöra del när vi i fastställer vilken utlagsprocent vi skallha i den statliga beskattningen. Denna ullagningsprocenl harju nu under enmycket lång följd av år inle förändrats, men man skulle myckel väl kunna återgåtill del inle så ovanliga syslem man använde förr genom all ha olika procenttalberoende på hur man bedömde behovet. Det är en i och för sig Närdel gäller del socialdemokratiska förslaget lill skalteåter-bäring ärdel klart all man kan säga atl della ärett inslag i en bättre fördelning mellaninvånare i kommuner med högt skattetryck och i kommuner med jämförelsevis lågtskattetryck. Går vi litel längre i perspektivet bakåt kan del ju sägas attskattetrycket är högt i alla kommuner. Del är inle mer än ett tiotal år sedansom del högsia kommunala uttaget låg på . har vi ingen kommunsom har så låg skatt. Alla ligger över den gränsen. Genomsnittligt börjar vinärma oss de . Manfrågar sig om man uppnår någon vidare utjämning genom alt ge en viss procent iåterbäring av kommunalskatten. tog ett exempel. En 60 000-kronorsinkomsttagare skulle fö . mera i skatie-ålerbäring i den kommun som hardet högsia skatteuttaget än i den kommun som har det lägsta. Skillnaden mellandel högsia och det lägsta skatteuttaget ligger på . Om vi skall fö en ordentlig skaiteutjämning påkommunalskatlesidan, får man gå helt andra vägar. Jag hoppas atl detta skallkunna lösas eller åtminstone att vi lar ett rejält steg åt del hållet närprövningen av kommunalekonomiska utredningens förslag kommer all ske tillvåren. BoLundgren redovisade reservalionen om införandet av en marginalskattespärr.Ulskottsmajoritelen har i belänkandet konstaterat att tanken på införandet aven marginalskattespärr har framförts reservationsvägen i 1972 årsskalteutredning. Ett sådant förslag kommer väl troligen också i någon form atlbli föremål för behandling i samband med all, som viantar, regeringen lägger fram sina förslag till förändringar i skailelagsiiflningenöver hela fältet, baserade på betänkandena från kommunalekonomiskaulredningen, skalteutredning och företagsskatteberedningen. Låtmig i alla fall göra följande reflexion i frågan om en marginalskaitespärr. Omvi finge en utjämning av de kommunala utdebiteringarna, så all de värstaskaitelopparna i kommunerna kapades, skulle behovel av en marginalskaitespärrbli väsentligt mindre. En marginalskaitespärr av den lyp som reservationsvisframfördes skalteutredning skulle bara innebära alt, om spärrensätts vid utdebitering, slalen betalarkommunalskaltehöjningar däröver, dvs. sådana som drabbar inkomstdelar . förden enskilde kommunalskatlebelalaren. Om man går ned ett stycke ochsätter spärren vid , innebär del au slalen skulle få belala alla delar avkommunalskatten som ligger . per skattekrona på inkomstdelar . Delär visseriigen riktigt att en del av inkomsten för alla berördahöginkomsttagare skulle drabbas av den skärpta kommunalskatten, men det är ändåså all de som inte kommer upp i de inkomsier som del här gäller blir drabbadepå hela sin inkomst av kommunalskalteskärpningarna medan höginkomsttagarnasinkomster bara skulle drabbas lill en begränsad del. Med en sådan ordningskulle man kunna fortsätta att höja kommunalskatterna undan för undan utan allåtminstone de högre inkomstlagarna skulle ha Denekonomiska poUtiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. någotstörre inlresse av en kommunalskatteutjämning, eftersom utfallet härav fördemär eliminerat, medan kommunalskatlehöjningarna slår myckel hårt på de lägreinkomstlagarna. Jagtror visseriigen att man kan diskulera något slags marginalskaitespärr menmenar atl man får angripa det problemet på elt hell annat sätt än vad som härangivits. TommyFranzén anförde en hel rad i och för sig myckel intressanta synpunkler, somskulle vara väl värda en belysning. Men huvuddelen av det skatlepoliiiskaprogram som han utvecklade får behandlas i samband med atl viharatt se över hela skatleproblematiken. De delar som brutits ul är i självaverket ytterst begränsade. Den stalsskalteförändring som föreslås skall såvittjag kan bedöma inle i första hand betraktas som elt försök alt förbättraskatteskalan utan i slällel närmast ses som elt led i ansträngningarna allstimulera ekonomin. Detförslag som utskottsmajoriteten här ställt sig bakom innebär i själva verket enmyckel blygsam justering av skatteskalorna. Jag tror inte heller att vi tillvåren kan komma särskilt långt därvidlag. Jag vill understryka vad jag åberopati utskoltsmajoritelens skrivning, nämligen atl man på den punkten måslepriorilera kommunalekonomiska utredningens förslag. Man måsle, innan man kanåsiadkomma marginalskallesänkningar i någon större omfattning, först försökagenomföra väsentliga delar av dessa förslag.