prot · G20954 · 1978-12-31 00:00:00 — Ökadröriighet på arbetsmarknaden är ett krav som går igen i alla de reaktionärarecepten. Lönarbetarna skall Ivingas flytta dil kapitalet vill föriägga sinexploatering för alt få den så effektiv som möjligt. Det är den gamlaflytllasspolitiken, som utarmat Norriand, som man vill återinföra. Kravetpå ökad röriighet flnns också i det betänkande från finansutskottet, som deborgeriiga partierna slagit sig ihop om. Där heter det vidare: "Denekonomiska politiken och skattepolitiken måste alltfort inrikias på aU stärkade produktiva krafterna och skapa ett gynnsamt klimat för företagsamhet ochenskilda insatser." Detär, herr talman, precis som att läsa i ett dokument från Arbetsgivareföreningeneller i anvisningar för juntan i . Del enda man tänker påär kapitalets intressen och hur man skall kunna öka profilerna. Det är enekonomisk politik som snabbt leder fram till nästa ekonomiska kris, kanskeredan innan den nuvarande är hell övervunnen. Motdenna reaktionära borgeriiga politik, som bara kan leda den svenska ekonominännu längre ner i ulförsbacken, måste ställas en radikal arbetarpolitik, somvänsterpartiet kommunisterna föreslagit. Huvudlinjen för den ekonomiskapolitiken måste vara alt angripa kapitalägarnas makt över ekonominoch den planlöshet och misshushållning med landets tillgångar i arbetskraft ochandra resurser som följer därav. Vimåste få en politik som skapar nya jobb och börjar avskaffa arbetslösheten.Det nuvarande lägel kan inte accepteras. Massarbetslösheten bland ungdomar,kvinnor och män visar det kapilalistiska syslemels bankrutt. Det samhälle sominte kan bereda alla medborgare ett arbete har dömt sig självt. Deomedelbara åtgärderna måste följa två huvudlinjer. Den ena är kamp för alträdda de hotade jobben vid varven, vid järnverken, inom teko. Atl kamp gerresultat visar beslutet om fortsatt frist för sömmerskorna vid någon alt sådana resultat kan uppnås ulan arbetarnas kamp? De är ett resullat helt och hållet av den kamp som förs och den opinionsom utvecklas. De som vill lägga ner stora delar av svensk induslri hartvingats att stoppa upp sina attacker, men de har naturiigtvis inle gett uppsina planer. Fortsatt kamp för jobben är tvingande nödvändig. Denna rörelsemåsle utvecklas ännu mer. Försvarskampen måsle vändas i en offensiv förutbyggnad av förädlingsindustrin på grundval bl. a. av svenska råvaror. Delkrävs långsiktiga industriella satsningar- industrin måste moderniseras och gesen ökad inriktning på den inre marknaden. Menvi kan självfallet inte salsa på vilken produktion som helst. tillverkasmånga skadliga eller onyttiga produkter. Profiten fär inte längre .styra produktionen.Den måste i stället svara mol människornas och samhällets behov. Därför växerkravet på och rörelsen för en alternativ produktion. Denandra huvudlinjen i kampen för fiera arbetstillfällen svarar till sloraotillfredsställda behov på olika områden. kommunisterna kräverökat bostadsbyggande, yllerligare barnstuge- och fritidshemsplatser, ökadeinsatser inom vården, förbättrad kollektivtrafik, bättre miljövård, satsning påalternativ produktion av energi osv. Vihar sammanfattat våra krav vad gäller sysselsättningspolitiken i ett programsom kan skapa 100 000 nya arbetstillfällen . De Övriga partiernaförsöker vifta bort detta program med allehanda tricks. Men kan - för alt taelt exempel - någon av er förneka atl del går många byggnadsarbelare utanarbele f n.? Kan ni förneka att det också på nyll finns en betydandebostadsbrist på en rad orter? Kan man dra någon annan slutsats av dessa bäggeförhållanden - arbetslöshet bland byggnadsarbetarna samlidigt med brist på bostäder- än atl de arbetslösa byggnadsarbetarna måste ges arbete med all bygga flerbostäder? Då slår man ju två flugor i en smäll - man minskar arbetslösheten ochman minskar bostadsbristen. Påmotsvarande sätt är del på andra områden. Liksom vpk krävt all det skall byggas25 000 fler lägenheter än regeringen vill vara med om kräver vi 20 000barnstugeplatser utöver den tidigare antagna planen. Vi kräver ökadpersonaltäthet från en anställd på fem barn till en anställd på fyra barn vidbarnstugor och fritidshem. Vi kräver utbyggd personaltäthet inom sjukvården,vi kräver ökad satsning på kollektivtrafik osv. På varje punkl har vi angivithur många årsarbeten man borde kunna få som tillskott. Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. avstyrker våra krav med skiftandeoch motsägelsefulla motiveringar. Kravet om att bygga 25 000 fier lägenheter ärför allmänt, säger man. Andra krav påstår man skulle innebära en expansion avden kommunala verksamheten, medan utskottet anser alt en dämpning av den kommunalaökningstakten måste ske. Ungdomarskall alltså gå utan bostad, bam inte fåtillgång till daghemsplats bara därför atl finansutskottet tillstyrkt enuppgörelse om att kommunerna inte skall öka sin verksamhet. Om det behövs flerbostäder och fler daghemsplatser i ett läge med stor arbetslöshet, kan man välinle avvisa dessa krav med "träffade överenskommelser"! Människornasbehov måsle få vara avgörande, inte finansutskottets eller någon regeringsprestige. Deborgeriiga partierna, som svarar för majoriteten i finansutskottei, avslöjaremellertid varför de ställer sig så avvisande till vpk:s förslag. De skriveratt "riktade åtgärder som syftar till att hålla nere arbetslösheten iförsta hand bör ske inom arbetsmarknadspolitikens ram". Se där har vipudelns kärna! De arbetslösa får inte bygga bostäder, inte bygga daghemsplalserosv. De skall möjligen engageras på beredskapsarbeten och i AMS-kurser, fördakan de hållas i beredskap när kapitalel behagar efterfråga dem. Omde arbetslösa däremot blir byggnadsarbetare eller barnvårdare står de inle påsamma sätt till förfogande för kapitalet. Påsamma cyniska sätt resonerade de borgeriiga partierna , under denstora ekonomiska krisen, när de skickade folk på AK-jobb lill låga löner föralt de inte skulle konkurrera med den arbetsmarknad där kapitalet härskade.1930-talets resonemang går igen i de borgerliga partiernasställningstaganden. Det är också där man skall placera ekonomer som MiltonFriedman, bland de borgeriiga nationalekonomerna före , föreBeveridge. Det är beklämmande att se hur svenska nationalekonomer nu vänderlillbaka till samma konservativa inställning. Där ligger tydligen ocksåfinansutskottets ideal. Den inställningen vägrar vi i kommunisterna bestämt aUdela. Det är mol denna bakgmnd jag yrkar bifall lill vpk-motionerna 1 och 5samt 105-109. Jag skall be att fö börja med att göra en liten kommentar till denprocedurdiskussion som har förekommit och som också tog upp. Infördet faktum att vi inte längre har en majoritetspariamentarisk situation, därregeringens förslag utan komplikationer glider igenom vid behandlingen iriksdagen, har del uppträtt en nymornad och förvirrad diskussion om riksdagensoch speciellt riksdagsutskottens roll. Det tycks på sina håll ha kommit som enöverraskning att man i riksdagsutskotten har skyldighet alt slälla proposilionpå framförda yrkanden och genomföra votering enligt samma principer som ikammaren. Låtmig, hert talman, för ordningens skull påminna om att riksdagsordningens 4kap. 14 § anger alt beslut i utskott om så begärs skall fattas genom omröstning,all vid lika röstetal ordföranden har utslagsröst och att den som ställtyrkande och förlorat vid omröstning inom ulskoll har rätt atl foga reservationtill belänkandel. I grundlagberedningens kommentar till denna bestämmelse sägsatl beslut vid utskottssammanträde i princip fallas i samma former som ikammaren. Del är alltså inle något uttryck för taktisk slughet eller illvilligtfifflande när man i utskotten försl ställt två förslag mot varandra i enkontraproposition och därefter i en huvudvotering gett dem som förlorat i denförberedande omröstningen möjlighel att stödja det näst bästa alternativet.Man har av en del inslag i den här procedurdiskussionen nästan fött intryck avatt socialdemokraterna irodde att de automatiskt kom i majoritet i riksdagenbara därför alt vi inle längre har en majoritetsregering, men sju av femtonplatser i riksdagsutskotten är faktiskt lika mycket minoritet som de vardel före regeringsskiftel. Trots detta envisas socialdemokraterna med alt talaom fiffel och laklikspel i utskotten, och jag beklagar alt också moderatledarenGösta har stämt in i kören när han talar om ulskotlscirkus och tyckeratl vi hade kunnal slippa den här "soppan". Låtmig, herr lalman, då slå fast att man från de icke-socialistiska partierna vidbehandlingen av stimulanspaketet i på alla punkter har förfaritenligt grundlagens bestämmelser. Antydningaroch påståenden om fiffel medprocedurordningen kan entydigt avvisas. Regeringensstimulanspaket, som har all ta ställning till, innehåller fleraolika bitar. Den särskilda skattereduktionen föreslås höjd. En vissmarginalskatteminskning föreslås ulgå, baserad på tidigare beslut omen inflationsskyddad skatteskala. Det exlra skatteavdraget för pensionärerföreslås höjt. Avdraget för underhållsbidrag skall likaså höjas. Barnbidragetoch därmed också studiebidraget inom studiehjälpen och det förlängdabarnbidraget föreslås bli höjt med . Dämiöver föreslås enförlängning av vissa av de investeringsstimulerande åtgärder som f n. är ikraft. Slutligen innehåller stimulanspaketet ett rätt omfatlande program föratt ytterligare förbättra sysselsättningsläget. De sysselsällningspolitiskaåtgärderna beräknas kosta i det närmaste och stimulanspaketetomkring 2,5 miljarder. Detlastimulanspaket har blivit möjligt tack vare den förbättring av vårt landsekonomi som har inträtt . Denna förbättring är starkare och merapåtaglig än någon hade väntat sig. Både oppositionens och majoritetensprognoser från riksdagsbehandlingen har visal sig vara alltförpessimistiska. Genom en förbättring av det relativa kostnadsläget - i sistahand orsakad av devalveringen - har vår inlernalionellakonkurrenskraft på nytt kunnal stärkas. Exporten harökai kraftigt,och vi harkunnal återta en del av de marknadsandelar som vi förlorat under tidigare år.Detla har lett till ett överskott i handelsbalansen på ca 6 miljarderkronor och ell prognostiserat överskott i samma storleksordning. Dethär är ell belydande omslag jämfört med vad som har rått . Detinnebär i sin tur att underskottet i bytesbalansen kommeratt slanna vid ca7 miljarder kronor. Tolkningen av den s. k. restposten kan möjligen leda lillalt del faktiska byiesbalansunderskoitet visar sig vara ännu mindre. Denekonomiska poUtiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. siffrorskall jämföras med de beräkningar som gjorts . I finansplanenijanuari beräknades bytesbalansunderskottet till , och i denreviderade finansplanen stannade man för siffran 12 miljarder. Iöverraskande hög grad haralllsä de pessimistiska profetiorna i svensk ekonomikommit på skam. Sammaunderskattning av svensk ekonomis förmåga all återhämta sig har funnils hos fackekonomerna. Det s. k. konjunklurrådel konstaterar i sin utkomna rapport all man gjort en dålig prognos för . Den största felbedömningen, säger man, knöt an till exportutvecklingen. Export volymen ökade långt snabbare än man räknat med. Jag citerar; " den snabba återhämtningen avföriorade marknadsandelar har överraskat. Deprecieringen av kronan lycks haverkai väsentligt snabbare och mer effeklivt än vi vågade räkna med." Tilldenna utveckling har naturiigtvis också de löneavtal som nåddes i början avåret bidragit. Jag har lidigare i pekat på värdet av detla. Detblev inte heller som en del ekonomer hävdade att uteblivna stimulanser i börjanav året skulle leda till ytteriigare avmattning. Dessa expansionistersprognosförmåga visade sig vara dålig. Trots alt vi inte följde deras råd omytterligare stora sänkningar av skatter och arbetsgivaravgifter lyckades vi fölandets ekonomi på fötter. Jag tror atl delta ytterligare visar att nästan allaprognosmakare på del ekonomiska området har underskattat kraften i vår ekonomiatt kunna återhämta sig. Detfinns också andra illustrationer lill denna återhämtning av vårt lands ekonomi.Jag tänker på t. ex. utlandsupplåningen, som ju var ett kärt debattämne förraåret. Utlandsupplåningen har nästan helt försvunnit ur debatten och ursocialdemokraternas argumentationsarsenal. Det beror naturligtvis på alt vårtbehov av alt låna pengar glädjande nog har minskal starkt jämfört med förraåret. Och del här minskade upplåningsbehovel är naturiigtvis en följd av alt vihar fölt ett slörre exportöverskott nu och atl vi är på väg atl fö en bättrebalans i vår ekonomi. Socialdemokraterna ägnade i debatterna förra årel myckettid åt atl måla ut riskerna med den stigande utlandsupplåningen och det däravskapade eventuella beroendet av andra länder. borde man kunna konstatera atlde riskmomenten är borta. I själva verket är det så, att inget nytt utlandslånhar lagils upp och all den totala utlandsupplåningeni år kommer att ligga långt under hälften av vad moisvarande upplåning var1977. Den av socialdemokraterna så förkättrade devalveringen har naturiigtvispå ett verksamt sätt bidragit till delta positiva resultat i fråga omutlandsupplåningen liksom till en lugn valutautveckling under det senaste årel. Betyderdå delta alt vi nu har en ekonomi utan problem? Nej, herr lalman, det vorenaturiigtvis fel att uttrycka saken på del viset. Vi har alltjämt betydandebalansproblem. Ett bytesbalansunderskolt på - inle 10miljarder som påstås i den socialdemokratiska reservalionen - är naturiigtviselt problem för ett land med så goda ekonomiska förutsättningar som vårt.Målsättningen atl nå balans i våra utrikesaffärer, som ofta strukits under frånfinansutskottets sida, gäller självfallet fortfarande. Prisstabiliteten är i nuvarande läge ennyckelfaktor. Det kan noteras alt vi har mer än halveratinflationstakten och att målsättningen alt undvika sådana prishöjningar altprisslegringsklausulen i avtalet på den privata sekiorn skulle utlösasframgångsrikt har kunnal hållas. Tendenserna är emellertid någotmotstridiga. räknar med en lugn inflationstakt. Kjell-OlofFeldt gav i sitt anförande uttryck för en oro för att prisutvecklingen 1979skulle bli en annan. Det är klart alt man mol den bakgrunden känner en vissförvåning över att socialdemokraterna, om de har en annan prisprognos än denkonjunkturinstitulel har, nu vill slimulera mera. Den lugna prisutveckling somkonjunkturinstitutet räknar med förutsätter dock att den stora likviditet som fn. finns i bankerna och på andra håll inte tillåts blossa upp i en nyinflationsbrasa. Jag vet aU vaksamheten på den här punkten inom regeringen ochriksbanken är betydande och att vi kan räkna med att åtgärder föratt hålla igenprisstegringarna kommeratt vidtas, om vi får uppleva en ny sådan härinflationsbrasa. Eltannat balansproblem i vår ekonomi knyter an till den slatsfinansiellasituationen. Vi arbetar f n. med elt underskott i statsbudgeten på 40 miljarderkronor eller något mera -elt underskott som visserligen delvis kompenseras avelt överskott på socialförsäkringssektorn och inom kommunerna men som likväl påsikt inger oro. Jag har tidigare i elt par debatier pekat på riskerna med ettbestående slorl underskott i statsbudgeten, och jag vill som svar på Kjell-OlofFeldts fråga tidigare här säga atl del fortfarande gäller. Närsocialdemokraterna trots det myckna talet om det stora sammanlagdabudgetunderskottet nu i sin reservaiion säger sig inle kunna beakta deslatsfinansiella konsekvenserna av sina förslag, måste jag fråga Kjell-OlofFeldt: Ni har väl ändå någon uppfattning? Ni har väl ändå någon möjlighet atträkna på effekten av era egna förslag? Leder inte en sådan rätt enkelhuvudräkning lill resultatet atl del är elt icke obetydligt utgiftspåslag somfinns i den socialdemokraliska reservationen? Del skulle vara intressant althöra vad finansulskoliets vice ordförande säger på den punkten. Jagvill emellertid, herr lalman, slarki stryka under alt när vi nu stimulerar vårtlands ekonomi genom åtgärder som kommeratt uppgå till ca -ungefär en halv miljard lägre än vad vi har räknal med från finansutskottetssida - så för detla naturligtvis inle tas till intäkt för att den starkaåterhållsamhet med statsutgiflerna som vi tidigare pläderat för inle längreskulle gälla. Jagtror tvärtom atl del är mera viktigt - nu när vi befinner oss ibörjan av en uppåtgående trend i vårt lands ekonomi - atl vi gör vårt ytterstaför alt nedbringa underskottet i statsbudgeten. har och kommer att haett belydande ansvar för alt denna återhållsamhet i fråga om statsutgifternakan uppehållas. Utrymmet för nya kostnadskrävande reformer är myckel litel ochnödvändigheten av sparande påtaglig. Deåtgärder för atl öka människors köpkraft och för att ge fiertalet en förbäitradlevnadssitualion som föreslås måsie alltså ses i ett ganska begränsatperspektiv. Vi har allljäml ett relalivi lågt kapacitetsutnyttjande i vårindustri. Del innebär atl produklionen kan öka och att en stimulans av Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska poUtiken m. m. efterfråganär möjlig ulan att det uppkommer fariiga flaskhalsar i ekonomin. Omstimulanserna lar formen av en marginalskallesänkning kan man dessulom räknamed all en ökad vilja lill arbetsinsatser uppkommer därigenom och atl det i sinlur leder till en ökad produktion och på sikl lill ökade resurser för stat ochkommun. Ett ytterligare moliv för att nu slimulera ekonomin är naturligtvis atlmänniskors privala konsumtion har måst hållas lillbaka för atl vi skulle kunnaåterställa balansen i vår ekonomi och att en förbättring för löntagarna nu börkunna bidra lill ett relalivi försiktigt framlida löneavtal. Fråndessa utgångspunkter har vi alltså i finansutskottet kunnat tillstyrkaregeringens förslag om en stimulans av vår ekonomi med syfte alt öka denprivata konsumtionen . har i sinhöstrapport beräknai att konsumentpriserna skall stiga med 5 96.Några faktorer som inte kunnal beaklas i konjunkturinslilulels prognos, främsieffekten i sänkande riktning på hyreshöjningarna av de av regeringen föreslagnareparationslånen, bör kunna medföra en ännu något lägre prissiegringstakt undernäsla år. Förutsatt atl sparandet inte förändras jämfört med , skulle del dåvara möjligl att stimulera den privala konsumtionen med rhellan 0,5 och 1 96med målsättningen atl slanna vid en ökning på 2,5 96. Flertalet avde förslag som har förts fram i proposilionen och i motionerna ligger inomdetla intervall, i kronor någonstans mellan 2 och 3 miljarder istimulansåtgärder från slatens sida. har föreslagit en lägre rammen nu godtagit stimulansåtgärder om sammanlagt ca . Jagvill emellertid understryka alt skillnaderna på den här punkten är ganska småmellan partierna. Skillnaderna ligger inom vad avserramen, och jag tror inle heller atl skillnaderna är så stora när det gäller valav stimulansåtgärder inom den uppställda ramen. I samtliga fall barman godtagitdelsen förbättring av stödet till barnfamiljerna, dels en viss minskning avstatsskatten, och jag noterar också alt argumentationen för stimulansåtgärderav dessa båda slag är tämligen likartad i de olika partiernas molioner, även omden socialdemokraliska reservationen - som bitvis är en avskrift av molionerna- söker uppförstora olikheterna i synen på vad som bör göras. Del äregentligen bara kommunisterna som avviker genom ett stortöverbud, som skulle kunna innebära en betydligt större påspädning av vårt landsekonomi och ett vida större budgetunderskott än övriga förslag. Listan över socialdemokraternas misslag i den ekonomiska politikenskulle i och för sig kunna göras lång. Man ville inle vara med om denåtstramning av den inhemska konsumtionen som åstadkoms bl. a. genom höjningenav momsen 1977. Man ville inle vara med om alt ta bort den allmännaarbetsgivaravgiften och därigenom förbättra kostnadslägel för vår industri ochöka dess möjligheter alt konkurrera med andra länder ute på världsmarknaden.Man motsatte sig devalveringen och utträdet ur valulaormen och sade alltså nejtill den anpassning av kostnadsläget som därigenom skedde och till den snabbaförbättring av handels- och bytesbalansen som nu Socialdemokraterna har inte i dagens debatt påmint om sillmotstånd mot devalveringen och utträdet ur valutaormen, och del tycker jag ärbra. Möjligen kunde man ha hoppats atl deras lidigare motstånd skulle kunnaövergå i elt lilet erkännande av den ekonomiska politik som de så intensivtkritiserade ännu för men som visal sig vara överraskandelyckosam. Socialdemokraternahar också motsatt sig en omläggning av skattesystemet i form av eltinflationsskydd för skalleskalan och en sänkning av marginalskatterna, vilkethar inneburit alt inflationen nu inte längre automatiskt kan höjaskatleuttaget. vill socialdemokraterna vidare gå något längre istimulans av den privala konsumtionen. Jag vill emellertid -trots dessakritiska synpunkter på den socialdemokratiska ekonomiska politiken, framförallt den som fördes tidigare - säga all skillnaderna i den ekonomisk-politiskabedömningen mellan regeringen och del socialdemokratiska partiet nu är mycketmindre än tidigare, och jag lycker inle atl det i och för sig finns anledningatt förstora de relativi små skillnader som finns mellan partigmpperna ifinansutskotiet, mellan majoriteten och reservanterna. Efter detla skall jag kommentera några enskilda punkier ifinansutskottets belänkande. I en av de socialdemokratiska reservationerna alt skall göra ett tillkännagivande till förmån för vad mankallaren ansvarsfull energipolitik. Del är inte så alldeles glasklart vadsyftet med det uttalandet skall vara, men låt mig för alt inle förbigå sakenhär skjuta in det ganska självklara konstaterandet, att det finns ett sambandmellan ekonomisk politik och energipolitik - inte bara i den enkla meningen atten expanderande ekonomi förutsätter tillgång på energi, utan också i denmeningen att balansen i vår ekonomi, balansen i våra utrikesaffärer,sammanhänger med vilken energipolitik vi för. Del ärju bl. a. därför som det ärså viktigt - vilket har framhållits av folkpartiregeringen - atl komma ifrån oljeberoendetoch minska den oljeimport som alltjämt utgör en så stor belastning på vårhandelsbalans. Vi importerar olja för 40-50 milj. kr. , och det ärnaturligtvis en illustration lill betydelsen av alt yllerligare satsa påinhemska energikällor. Självfallel innebär en utbyggnad av andra energikällorän olja en ökad handlingsfrihet och elt mindre beroende av en enda energikällaoch därmed elt bättre ulfall av vår handelsbalans. Detta konstaterande bör,tillsammans med den redovisning som näringsutskoltet gjort av vad som fakiiskiuträttats på energiområdet , vara ett fullt tillräckligt svar pådel yrkande som finns från socialdemokratiskt håll. Jag lycker nog att det inuläget gör elt litet löjligt intryck atl kräva ett tillkännagivande om enansvarsfull energipolitik. Enannan punkl i den socialdemokraliska reservalionen gäller inrättande av enstrukturfond. yrkande har prövat lidigare . Jagtillät mig vid en av dessa debatter atl likna strukturfonden vid galtenSärimner, som slaktas och äts upp men som står där lika frisk ochfet . Jag tror alt den karakteristiken duger bra i dagens debattockså. Därulöver villjag bara påpeka att ett bifall till den socialdemokraliska Denekonomiska poldiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. reservationenom en strukturfond innebären kostnad för staten på del härbudgetåret. Del redan stora budgeiunderskoilel skulle alltså därigenom öka medytterligare . I slutet av finansutskottets betänkande finns ett kort avsnitt ominkomstfördelning och regional balans, vilket knyter an lill en molion fråncenterpartiet. Vi har velat ansluta oss lill hävdandet av dessa målsättningarmen samlidigt påpeka att dessa målsättningar ju måste ses lillsammans medandra viktiga målsättningar för den ekonomiska politiken, t. ex. tillväxt,balans i ulrikesaffärerna och låg inflation. Utan att ifrågasätta de allmännamålsättningar som nämnts i motioner menar vi att del för ske envägning mellan olika mål. Vi är inte heller - som motionärerna -övertygade omatt en rätt alt fö utnyttja investeringsfonderna i kombination med annatsysselsällningsslöd är den rälta metoden i den riklningen.