prot · G209108 · 1978-12-31 00:00:00 — Från ett särskilt anslag underutbildningsdepartementets huvudtitel utgår statligt bidrag tillstudiecirkelverksamhet. För innevarande budgetår har beräknats 593,5 milj. kr.för denna verksamhet. Efter samråd med utbildningsministern vill jag nämna attdessa bidrag kan utnyttjas även av miljörörelsen för alt, i enlighet med debestämmelser som gäller för bidragsverksamheten, i studiecirkelform spridainformation på energiområdet. Några ytteriigare medel anser jag inte behöverutgå till denna verksamhet. Jag ber atl få tacka statsrådet på min fråga. Anledningentill att jag ställde frågan var pressens redogörelse för kärnkraftsindustrinsrejäla satsning på spridning av information om kärn- kraften och dess, enligtkärnkraftsinduslrinsuppfaUning,stora förträfflighet. Jag konstaterade all detmåste vara ett demokratiskt intresse i en sådan här viktig fråga, därmeningarna är så delade, alt bägge sidor arbetar med ungefår likvärdigainformationsresurser. Det skall alltså inle vara pengaresurserna som avgörvilken ställning folket tar i den här frågan. Motden här principiellt mycket vikliga bakgrunden lycker jag inte aU statsrådetssvar är särskilt upplyftande. Han hänvisade till ett anslag i 1977/78 årsbudget, som var en positiv företeelse. Det tillkom på initiativ avcenterpartiet. finns inle med i regeringen,och såviti jagvet finns det inte heller något motsvarande anslag i den folkpartistiskabudgeten. nu hänvisar till är möjligheten att få stöd lill studiecirklar.Mot bakgrund av den här frågans betydelse och mol bakgrand av studiecirkelnseffektivitet som ett medel atl nä ut till mycket slora grupper är dellanaluriiglvis närmast ett hån mot de organisationer som arbelar med de härfrågorna. I studiecirklar når man dem som redan är intresserade och engagerade.Det är alltså det som miljörörelser skall sälta emot näringslivelspropagandakampanjer, enligt slalsrådel . Isvaret säger statsrådet avslutningsvis: "Några ytteriigare medel" -alltså förutom sludiecirkelbidragen - "anser jag inle behöver utgå lilldenna verksamhet." Då vill jag fråga: Vad menar statsrådet med ordet"behöver" i det här fallet? Anser han att de berörda organisaiionernaredan har så stora ekonomiska resurser alt det hela inte är något problem?Eller anser statsrådet att den här typen av information inte har någotvärde, att vi bara skall informera om kärnkraftens förträfflighet och inte omdess avigsidor? Eller anser han att studiecirkelbidraget är sä förmånligt attorganisationerna, om de får det, inte behöver ha ytteriigare informationsresurser? Jag menar med det jag sade i mitt svar att jag inte kan finnaytteriigare medel för detta ändamål erforderiiga och inte heller är beredd altföreslå sådana medel. Jag är en aning förvånad över att anser alldet är etl hån alt anslå medel som kan utnyttjas via studiecirkel verksamhet.Det är väl ändå en nedvärdering av den omfattande cirkelverksamhel som bedrivsi det här landet och som alla partier och organisationer normalt brukar ansevara en värdefull verksamhel. Iövrigt vill jag bara säga att de särskilda medel som åberopartillkom uttryckligen inför del energibeslul som skulle fattas i anslutning arbete osv. Jag har därför inte funnit det erforderligt atti den proposition som har förelagts uppta någol särskilt anslag idenna del. 0/77ekonomiska resurser för energiinformation till miljörörelsen och folkkampanjenmot atomkraft Omekonomiska resurser för energiinformation till miljörörelsen och folkkampanjenmot atomkiaft När jag säger att del är elt hån mot miljörörelsen att hänvisa lillsludiecirkelbidraget när del gäller möjligheterna alt möta kärnkraftsindustrinsinformationskampanj, beror det på att jag visseriigen lycker att studiecirklarär ett myckel bra instrument föratt bedriva studier i cirkelform, men att detär etl hån alt hänvisa till sludiecirkelbidraget som någonting som kan vara motviktmot eleganta välformulerade propagandabroschyrer frän kärnkraftsinduslrin. Attsäga detta är inte på något sätt att nedvärdera studiecirklarna, men det är attkonstatera atl det är skillnad på studiecirklar och en informationskampanj avdet slag som användning enligtuppgift planerar. Var sak på sin plats -del lycker jag är en god utgångspunkt. Vidaremotiverar statsrådet det förhållandet att han inte är beredd att ställanågra ytteriigare resurser för informationssyfte till förfogande för dem som ärkritiska till kärnkraft med aU man skulle få diskutera dessa spörsmål till dessriksdagen fattat sitt energipoliliska beslut. Innebär det att när harfallat sitt beslut, då bör den här debatten helst upphöra? I varje fall måstegrandinställningen vara att man inte bör sprida information som är negativ förkärnkraften. Del är i så fall en mycket anmärkningsvärd inställning. Detta är en demokratiskt viktig fråga. Vi skall inle tro atl energidebattenär avslutad därför att , uppenbarligen i strid med en myckel bredfolkopinion, evenluelll framöver kommerall fatta ett beslut om en fortsattkärnkraftsutbyggnad. Detta kommerall fortfara att vara etl av vårt landsviktigaste poliliska spörsmål. Vadsom nu måste vara samvetsfrågan för och folkpartiregeringen -oavsett den egna inställningen rent sakligt -är; Är det riktigt atl del i dennaviktiga angelägenhet bedrivs en informationskampanj med miljonresurser bakomden ena sidans uppfattning medan motsidan, bortsett från studiecirkelbidraget,nästan inte har några ekonomiska resurser alls? och jag är tydligen ense om värdet avstudiecirkelverksamhelen. Vad i övrigt beträffarden framtida debatten är jaghelt övertygad om att den kommerall föras. Frågan gäller dock inledet, utan omstaten vid sidan om de ordinarie kanaler som finns för atl exempelvis främjasludiecirkelverksamhet dessutom skall utge särskilda medel för denna debatt.Jag måste säga atl jag inte kan finna några skäl för det. Detfinns också andra frågor som är vikliga och där det förs livliga diskussioner.Det gäller också kontroversiella frågor. Statsmakterna kan inte i varje enskiltfall gå ul med pengar för särskilda insatser i sådana sammanhang. Allenergidebatten kommer att fortsätta är jag helt övertygad om, och det tror jagockså är nyttigt på mänga olika sätt, men det är inte det som dennafrågeställning gäller. Det finns inte särskilt mänga poliliska stridsfrågor där en grupp inomnäringslivet går ut med riktade propagandainsalser med miljonresurser bakomsig. Därvidlag skiljer sig energifrågan frän de flesla andra politiskastridsfrågor, och det är mol den bakgrunden som jag har slälll frågan. Jagkonstaterar att om ingenting speciellt görs, kommer de båda sidorna att hamycket ojämna ekonomiska resurser. Jagställer mig frågan, och jag har ställt den lill ; Är det acceptabelturdemokratisk synvinkel att vissa delar av näringslivet pä del här sättet medsina ekonomiska resurser försöker påverka den svenska folkopinionen i en vitalpolitisk fråga, ulan att de som hävdar den motsatta uppfattningen harlikvärdiga ekonomiska förutsättningar? och folkpartiregeringen tycker att del är ett bra och riktigtsätt alt föra politisk debatt i vårt land, tyckerjag att skall redovisadet. Om regeringen inte lycker atl det skall gå lill på det sättet, lycker jagockså att regeringen skall vara beredd alt släppa till ekonomiska resurser förmiljörörelsen och för folkkampanjen mot kärnkraft, så att vi får en balanseraddebatt med jämbördiga resurser på ömse håll. Omekonomiska resurser för energiinformation till miljörörelsen och folkkampanjenmot atomkraft I ett demokratiskt samhälle förekommer det all företag, organisaiioneroch enskilda deliar i debatten, och det sker också ibland med olika ekonomiskaresurser som bas. Så kan vara fallet oavsett om del är näringslivet,organisationer, folkrörelser etc. som blandar sig i debatten. Det är etluttryck för den mångfald som förekommer i ett demokratiskt samhälle. Det skullealdrig falla oss in all vilja stoppa en sådan opinionsbildning och en sådandebatt. Dessutom ger statsmakterna pä olika sätt stöd tillopinionsbildning genom anordningar som vi har beslutat om här i . a. sludiecirkelverksamhet, i viss mening också stöd i en ganska storskala till dagspress och lill annan press. Man kan också säga atl stöd lillideellt arbete och till partier hördit. Däremot kan det ju inle varastatsmakternas uppgift att i varje enskild debatlfråga med särskilt stödförsöka korrigera olika ekonomiska nivåer mellan de olika debatldeltagarna.Del är mot den bakgrunden som jag menar all del inle finns någotbehov av sådana insatser som här har efterfrågats. Jag har ställt min fråga utifrån en konkret situation, én konkretproblemställning, som jag också har redovisat. Fallet är att näringslivel gårul med miljonresurser för all påverka den svenska folkopinionen i en vissriktning. De som vill företräda den motsatta sidan har i princip ingaekonomiska resurser alls. Skalljag tolka statsrådet svar så, alt delta är en ordning som är heltförenlig med en liberal samhällssyn, att det är sä del skall gä till ifolkpartiets ? Nästa gång som näringslivet satsar miljonresurser t. ex.för att Omuppbyggnad av en vargstam i övertyga svenska folkel omnödvändigheten av all vi skaffar B3LA, ärdei i så fall i sin ordning. Nästagång del är någon annan vital politisk fråga som någon grupp i näringslivelvill all svenska folket skall tycka på ett bestämt sätt i, så skall man ha friahänder alt i kraft av sin överlägsna ekonomiska styrka gå in och se lill altfolkel gör så. Härär inte fråga om likvärdiga parter. Enskilda ideella organisaiioner kan aldrigställa upp ekonomiska resurser jämförbara med näringslivets. Lyckligtvis är detmyckel sällan som näringslivet eller grupper inom näringslivel går in ochförsöker påverka folkopinionen i en bestämd riktning. Det gör denna frågaganska unik. Viskall i vår demokrati vara glada för atl näringslivet i allmänhet håller sigutanför de politiska stridsfrågorna, men om så sker tyckerjag del är självklartatl samhället måsle gå in och garantera balansen i den poliliska debatten. Överläggningen var härmedslutad. §9 Om uppbyggnad av en vargstam i Jordbruksministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1978/79:419, ochanförde; har frågat mig om åtgärder genom vilka jag anseratt en uppbyggnad av en vargstam i landet skall kunna åstadkommas. Defyra stora rovdjuren, björn, varg, järv och lo, utgör en nationell tillgång somvi måste skydda och värda. Vi måste också se till atl dessa stammar bibehålls vidreproduktionsduglig storiek. Imitten av 1960-talel hotades vargstammen av fullständig utrotning. För attförhindra detta fridlystes vargen första gången under /66. Genomden senare omläggningen av systemet för fridlysning blev bl. a. vargen fridlysthela året. Härigenom skapades möjligheter atl förhindra utrotningen.Fridlysningsbeslämmelserna har medfört att vi nu kan se början på en fastvargstam. Intressetav atl bevara reproduklionsdugliga rovdjursstammar måste vägas mol behovet attskydda rennäring och annan lamdjursskölsel. Med hänsyn härtill kan enrovdjursstam inle tillåtas öka okontrollerat. Om stammen inom etl områdeutvecklas så atl den är lill synneriigi obehag för befolkningen eller lillavsevärt men för tamdjursskölseln, får ge tillstånd till jaktutan hinder av fridlysning. Vid tillständsgivningen skall se lillalt fasta stammar bevaras i landet. De nu gällande reglerna innebär alltså altvi har skapat föratsättningar för atl bibehålla en vargstam som är mäktig egenreproduktion. Jag ber alt fä lacka jordbruksministern för svarei på min fråga. 1965log jag lillsammans med några kamrater upp denna fråga första gången iriksdagen. Något senare kom regeringen att fridlysa den stackars vargstam somvi hade kvar, ca tio djur. De tio vargarna försvann nästan helt,dvs. under den lid då vi väntade på fridlysningen, såg man till att ett anlalvargar sköts. Några djur förgiftades för att på det viset försvinna. Sedan komfridlysningen av de här vargarna. Någon eller några vargar kunde vi spåra däoch dä. Själv har jag spårat en varg uppe i Sarek, en hona som var ganska illalilliygad. Ijaktstadgan sägs; "Sådant tillstånd får meddelas endast om och i den månstammen av sådant djur inom visst område utvecklats så, all den är tillsynneriigi obehag för befolkningen eller är till avsevärt men förlamdjurs-skötseln. Vid tillständsgivningen skall beaktas atl fasta stammar avnämnda rovdjursarier böra bevaras i landet." Herrjordbruksminister, vi har f n. inga ordentliga fasta slammar av varg i landet.Vi har en enda liten slam, som man nu i stället skall decimera med tvä djur. Detkan icke vara riktigt. Det här svaret innebär, herrjordbruksminisler, atlregeringen icke har klart för sig hur fridlysningsbeslämmelserna från börjangjorde sig gällande. Delär egentligen pä sätt och vis en ganska stor fråga, eftersom den berör bådeSverige, och . tar snart upp frågan om de hotadedjurarterna, bland vilka vargen är medtagen - och där vi snart skall skriva påen resolution - har varg en timmes bilresa från osv. Då är frågan;Skall vi ändå inte fä ha någon eller några vargstammar kvar i det här landetsom ekologiskt underlag för atl få behålla även en rad andra djurarter, förvilka vargstammen är nödvändig, t. ex. , som håller på alt försvinnapå grund av alt vi inte längre har varg? Del är också på det viset att vi i dagger samerna möjlighel alt få relativt ordentligt betalt för de renar som rivsav varg. Herrjordbruksminister, jag anser alltså atl del svar som är framfört ärfelaktigt och all del inle rimmar med det beslut som vi har fattat. Jagföreställer mig att en ändring av jaktstadgan därför måste företas. Omuppbyggnad av en vargstam i Jag utgår från all vid sin bedömning gjort deöverväganden som den skall göra. Genom all ge tillstånd till jakt efler tvåvargar - och inte efter hela del antal som man hade ansökt om - harlänsstyrelsen, såviii jag förslår, sökt göra en avvägning mellan de tvåintressena, nämligen naturvärdens å den ena sidan och rennäringens å den andra.Naturvårdens iniresse har alltså här tillgodoselts genom att ca 80-90 96 av denkända vargstammen kommer att återstå, och rennäringens intresse hartillgodoselts genom alt risken har minskat för en alltför plötslig föriust avmånga renar. 0/77uppbyggnad av en vargstam i Härvill jag dock tillägga all det är olyckligt om jakten tillåls ske utanför denbiologiska ramen, dvs. CARL-WILHELMLOTHIGIUS (m): Det är pä det viset att samerna säger atl vargar har rivit ungefär 50renar, medan del enligt och enligt de undersökningar somgjorts fakliskl visat sig atl det bara är 25 ä 30 renar som rivits. Detta är enytterst liten skattning av renslammen för att vi skall få behålla en vargslam,och samerna får ju också bra betalt för detta. Jagminns att när vi hade vargdebailen i 1965 var landshövdingLassinaniti motståndare till den här situationen. Jag kan inte se annat än attdet måste bli en ändring i jaktstadgan, herr jordbruksminister, och att vimåste begära räll för atl överklaga beslut.Annars måsle all avlivning av varg ske på licens eller också- naturligare, somnaturskyddsföreningen föreslär - skall bestämma om denna formav jakt. Vi kan inte ha det på della vis längre. Vad som har skett har ocksåuppmärksammats i ullandel . Ambitionen all tillskapa en fast vargstam skall genomföras endast sålångt som detta är motiverat av naturvårdsskäl. Vi måste nu följa denpopulation - den kärna - vargar som finns i frihet, för atl lära oss detekologiska samspelet runt vargen, vad vargen innebär för tamdjursskölseln m. m. Eventuellatillstånd all jaga varg bör meddelas med hänsyn till de erfarenheter vi fårgenom dessa studier. Jagvill ytterligare understryka att jakten bör ske inom den biologiska ramen. Sedan vill jag, herr talman, lillägga alt enligtvad jag har erfarit kommer jakt- och viltvärdsberedningen all föreslå atlnaturvårdsverket skall fä besvärsrätt i beslut enligt jaktlagstiftningen,vilket inte har. Del sista är jag glad över au höra; det är bra atl så kommer alt ske. Menjag är inle lika glad över regeringens inställning i denna fråga , motbakgrund av de händelser som har inträffat och de beslut som vi en gäng harfattat. ,som aren myndighet som är sakkunnig på della område och vet vad som händer,begär att få en förändring lill stånd. kan alltså bättre änregeringen eller regeringens organ ge besked om vad som händer, och det är dånaturiigt alt verket ger råd lill regeringen i den här frågan, sä att man inteså lätt kan gå ifrån dem som jordbruksministern här faktiskt gör. Jag förutsätter att dethär måste bli en förändring. tänkerlåta denna avskjutning förtsälta på samma sätt som så får vi ingenvärgslam. Det säger alla som är sakkunniga på detta område, och med den klokhetsom jag vet att jordbruksministern har är jag säker på att han kommer att setill all det blir en ändring på deua oniråde. Jordbruksministern ; Herr talman! Jag kan försäkra att vi med uppmärksamhet kommer att följa denna fråga för att se till att vargstammen bevaras. Jag skall nämnaytteriigare några saker. Sédariflera år tillbaka sorterar under tolv skoierpatruller, som bl.a. har till uppgift alt övervaka fjällsäkerhelen och handha ijllsynen avflällstugor. Men utför dessa patruller också en inventering ochövervakning i faunavårdens tjänst. Patrullernas arbete resulterar i rapportersorn ger en ganska göd bild av faunalägel. Vadbeträffar vargen har extra resurser salts in för palrallernas arbete för attvargens allmänna ulveckling m. m. kontinuerligt skall kunna följas. Cari-WilhelmLothigius nämnde också de internationella kontakterna. , ochFinlands jaktförvaltande myndigheter har inlett ett samarbete bl. a. rörandevargen. Även forskningssidan är inkopplad i detta samarbete. Delta samarbeteskall leda till en gemensam syn på rovdjursstam-marna i , samordnadeinsatser beträffande forskning, utbyte av erfarenheter, osv. Härigenom kanförhoppningsvis en gemensam förvaltning av rovdjursstammarna åstadkomrnas förde här berörda länderna. CARL-WILHELMLOTHIGIUS (m): Jag skall inte ytterligare uppta kammarens tid, ulan jag skall baratacka jordbruksministern fördel allra senasie svarei. Jag tror att det visaratt regeringen fält en tankeställare av vad som hänt och att man inte likalössläppt som kommer att ge en länsstyrelse möjligheter att på dettasätt decimera en stam mol avrådande från naturvårdsiniressena och sakkunskapenpå detta område. Jag ber att få tacka. Överiäggningenvar härmed slutad. § 10 Omrestaureringen av JordbruksministernERIC erhöll ordet för atl besvara () den 27 febraarianmälda interpellation, 1978/79:150, och anförde; har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta föratt påskynda restaureringen av och därvid snabbi skapa eu ökattillskott av sysselsättningstillfällen. Sien har vidare frågat mig omjag är beredd all öka förutsättningarna för markägarnas insyn 6 protokoll 1978/79:106-108 och medverkan genom attställa medel till LRF;s förfogande för anlitande av särskild utredningsexperl.Sten har slutligen frågal vilka åtgärder jag ämnar vidta för att igörligaste män återställa och bevara roll som unik samlingsplatsför tranor i . Restaureringenav är enligl min uppfattning ett av de mesl angelägnanalurvärdsprojeklen i vårt land. Med en beräknad restaurerings-kostnad på ca 28milj. är detta också det utan jämförelse största enskildaobjektet. har drygt 6 milj. kr. salsats på utredningar,försöksresiaureringar m. m. Regeringens och berörda myndigheters klara viljaalt fullfölja den målsättning för restaurering som lades fast ioch med beslut har framgått i olika sammanhang. Medel haranvisats för erforderliga utredningar, för vass- och buskröjning m. m. Somexempel kan jag nämna atl regeringen i årets budgetproposition har föreslagitatt medel skall anvisas för inköp av nya maskiner för de fortsallarestaurerings- och underhållsarbetena i . Med hjälp av dessamaskiner räknar jag med all del pågående arbetet i ytteriigarfeskall kunna effektiviseras. Närdet gäller utredningsarbetet pågår f. n. de detaljerade mark- ochgrundundersökningar som erfordras för all en ansökan lill vattendonistol skallkunna göras. Detta arbete som är myckel omfattande och tidskrävande beräknaskunna avslutas varefter ansökan till skullekunna ges in . Under hela utredningsarbetet har,enligt vad jag erfarit, täta kontakter förekommit mellan ,och berörda intressenter. För detta ändamål har länsstyrelseni bildat en samrådsgrupp. Vidare har särskilda möten hållits medde berörda markägarna för diskussion av lägen och utformning. Enligtvad jag erfarit kommer att i direkta överläggningar med LRFytteriigare diskutera eventuella problem. Jag utgår från att markägarna viddessa kontakter skall få all erforderiig information för att kunna göra enfullständig bedömning av hur en restaurering kommer att påverka de enskildafastigheterna. Möjligheterna för markägarna att bevaka sina intressen i sambandmed behandlingen av restaureringsansökan i är också enligt minuppfattning väl tillgodosedda enligt bestämmelserna i vattenlagen. Så finns t.ex. möjlighet att på sökandens bekostnad få sakkunnig hjälp i granskningen avförslagen till åtgärder. Jag kan vidare nämna att harmöjlighet att ställa medel till markägarnas förfogande för expertgranskning isamband med bildande av t. ex. naturreservat. Närdel gäller förhållandena för tranorna kring vill jag framhållaatt en rad olika ålgärder prövats vid tranornas rastplats. Enav de viktigaste frågorna i detta sammanhang är tranornas tillgång lill föda.Försök har utförts med odling och utläggning av olika födoslag. Vidare harförsök gjorts all genom flerårsavlal med berörda markägare upprätthållapotatisodlingen i området. Genom att öppna ett s. k. naturrum i närheten avtranornas traditionella rastplatser har allmänheten upplysts om iallmänhet och om tranorna i synnerhet. vad jag erfarit kommernaturvårdsverket all tillsammans med Nr108 arbeta för att merlångsikliga lösningar kan uppnås beträffande polaiisod- Tisdaeenden lingen vid Hornborgasjön.Målsättningen är att skapa näringsunderlag för i första hand sä mångarastande tranor att de även kan utgöra en_ _ O/77 restaureringen Under della anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. STEN.SVENSSON (m); Jag ber att få lacka jordbruksministern för svaret på min interpellation.Svaret är mycket positivt, och del gläder mig atl jordbruksministern lill stordel beaktat mina synpunkter och förslag. Somjag inledningsvis angav i inierpellationen är betydande värden förknippade medHornborgasjön och dess restaurering. Det är synnerligen angelägel allriksdagens klart uttalade målsättning till alla delar förverkligas så snart sommöjligt. Det hedrar jordbruksministern alt han i interpellationssvaret såklart har gett uttryck för sådana ambitioner. Emellertidärdei påen punkt jag finner alt jordbruksministern har lämnat ett bristfälligtsvar. Jag efteriyste statsrådets åtgärder för atl påskynda arbetet och därvidsnabbt tillskapa ökade sysselsättningstillfällen. Somjag påpekade iinierpellationen har en mycket omfattande arbetslöshet.Arbetsmarknadsmyndigheterna har redovisat att ca 10 000 personer Slårutanför den reguljära arbeismarknaden. De nu redovisade arbetslöshetssiffrornaär de högsta någonsin i länet. Min följdfråga till jordbruksministern blirdärför; Vilka åtgärder kan regeringen vidta för att lidigarelägga t. ex.förberedande restaureringsåtgärder, för att på så sätt tillskapa ytteriigaresysselsättningstillfällen? Jaghar framställt inierpellationen bl. a. mot bakgrund av atl verksamheien harfördröjts genom svårigheten att skaffa specialmaskiner. Underhållet av redanöppnade ytor har eftersatts genom atl befintliga maskiner är nedslitna ochenligl yrkesinspektionen inte får användas. Nya maskiner har fördröjtsgenom att olika verk inte har kunnat komma överens om vem som skall betala.Denna handlingsförlamning, skriver en av länets tidningar, "kostar storapengar". Detär utmärkt atl det i årets budget anvisas medel för inköp av nya maskiner. Detframgår vidare att arbetsmarknadsverket skall svara för inköpen. Men det nyabudgetåret inleds . Därför är risken stor att årets slätter- ochkulliveringsarbeten inte kan genomföras enligt tänkta planer, bl.