prot · G209153 · 1978-12-31 00:00:00 — Och jag vill gärna ge ett erkännande förden förmåga att se frågorna i stort som de här berörda intressena harådagalagt. Jag hyser emellertid -Jag vill ha det sagt -oro för det godasamarbetets fortsättning om bryter sönder den slulprodukijag härtalar om. Del kommer inte atl skapa hälsa och erforderiigt samarbete inom SSABför framtiden. Vihar konstaterat all regeringens förslag, tyvärr präglat av tveksamhet ochpassivitet, i vissa avseenden förändrat och försämrat den ursprungliga planen.Här har dess bättre utskottet korrigerat proposiiionen så all den bättreöverensstämmer med den fullständiga planeringen. Jag syftar på investeringen iBoriänge rörande byggplåten, föriängningen av metallurgin på sammaplats, engagemanget i ELRED-processen och naturligtvis mediumverket i Luleå.Del senare vill Jag närmare kommentera -det harju spelat den största rollen idagens debatt. i för man konstatera all slrukiurplanen ej innefattar dethänsynstagande till och -Jag inkluderar här icke allenastJärnverket ulan även gruvor - som är en förutsättning för eltfriktionsfritt och gott samarbete mellan de olika landsdelar som är berörda. Deti den socialdemokratiska motionen föreslagna mediumverkel skall -nuhört-svara fören produktion om ca 200 000 ion,och det ersätter motsvarandeproduktion som framställs i Domnarvel och finvalsverket i . Del nyamediumverkel, som skall vara ell rationellt och modernt verk, ersätter de gamlaproduktionsenheterna, som inle svarar mol rationella krav och denkvaliteisproduktion som krävs för alt kunna hävda sig i konkurrensen. Ulskotleihar biträtt förslaget om mediumverkets tillkomst i och fixerat dessproduktionskvanlitel till 208 000 lon. Utskottet har vidare slagit fast attdenna produktion från mediumverket icke skall inkräkta på eller försväraverksamheten vid de mellansvenska mindre handelsstålverken, som svarar församma sortiment, dvs. Ett beslut av i denna form är givelvisförpliktande för alt efterfölja. Jag har i debatten hört tvivelsmål på denpunkten. Men jag menar att utskottels skrivning, som är så konkret ochpreciserad, måste vara riktgivande för företaget i dess fortsattaproduktionsplanering. Det är atl underskatta betydelse -ochriksdagsledamöterna underskattar också sig själva - om de menar alt kanhandla oberoende av en klart uttalad mening i den svenska . Nuärjag i synneriigen hög grad medveten om atl mediumverkel i bland demindre handelsstålverken har föranlett farhågor för vad man tror skall vara enövermäktig konkurrens. Jag har under del senaste halvåret tillsammans med engrupp riksdagskamrater besökt de mindre handelsstålverken. På plats har viinformerat oss om verkens utrustning, deras ralionaliseringsgrad ochavsättningsmöjligheter. Vi har fört ingående samtal med förelagsledningarna,kommunernas representanter och företrädare för de fackliga intressena. Jagskall inte förneka atl oron på sina håll varit påtaglig. Den har varit tämligenensartad när det gäller företagarsidan. Oronhar närmast härietl sig från den uppfattningen atl man inte tror på beskedetalt verket stannar vid en produktionskapacitet på ca 200 000 lon och i alltväsentligt inskränker sig till att ersätta bortfallen produktion av samma slagsom framställs inom . En del mindre väl genomtänkta skriverier ochuttalanden har också satt ryktet i svang om atl Luleåverkel skall producerabåde den dubbla och den tredubbla kvantiteten av mediumprodukler mot vadutskotiet föreslagit och som jag hoppas skall fastställa. Manhar i den tidigare debatten talat om alt man inte vågar sig på elt beslul omelt mediumverk i med mindre än att man gör ytteriigaremarknadsundersökningar. Det har anförts från flera håll - , FilipJohansson och ytterligare någon, atl vi i fråga om den här speciella produktenändå barett importbehov på . Där finns etl försäljnings- ochproduklionsulrymme som vi hitintills inle har kunnat tillvarata men som vi börinrikta oss på alt ta till vara. Jaghar all respekt, herr talman, för marknadsundersökningar. Visst skall man görasädana. De är naturligtvis till hjälp. Men jag tror inte attmarknadsundersökningar - i vart fall inte inom del här området - är något slagsSkriftens heliga altartavla med sanningens ord. Jag har så upplevtmotsatsen. Jagkan erinra om alt de stora privata handelsstålverken låg istartgroparna för en mycket kraftig investeringsulbyggnad med beställningartill berörda kommuner om så och sä många hundra nya bosläder för atl la emotden ökade arbetskraften och med turnéer bl. a. till för atl skaffa sigerforderiig arbetsstyrka för denna med ledning av marknadsundersökningarplanerade expansion. Elt halvt år därefter var det definitivt en annanuppfattning om marknadsmöjligheterna. Så snabbt ändrade det sig. Därför sägerjag: Visst skall man göra marknadsundersökningar, men det är ingen heligaltartavla - i vart fall inle för denna bransch. Jag vill slå fast atl denoro som vi mött framför allt på de mellansvenska Vissainvesteringar inom , m. m. Vissainvesteringar inom , m. m. orterna med de mindrehandelssiålverken enligt min uppfattning är obefogad. Har sagt ifrånatt produktionen skall begränsas till angivet tal i fråga om den produktlinjesom konkurrerar med de mellansvenska bruken, är detta, som Jag härunderstrukit, förpliktande för . En del av tillverkningen, dvs. specifikaprofiler som det nya mediumverket skall svara för, har dessutom inte någonparallellproduklion vid de mellansvenska verken. finns med i denav de fackliga organisationerna och de fackliga representanterna godtagnaslrukiurplanen. Även de mindre handelssiålverken har i den s. k.referensgruppen till ledning haft möjlighet atl följa utvecklingen ochacceptera denna. Bakom denna ståndpunkt står vidareMelallinduslriarbelareförbundeis ledning och det socialdemokratiska partiet -detla har konfirmerats i vår partimolion. Ett beslut av i sammariktning är bindande intill dess fattar ett annat beslul. Vihar på våra resor funnit ett positivt intresse hos de mellansvenskahandelssiålverken för atl få en produktionssamverkan med . Regeringen hartyvärr väjt undan för denna riktiga tanke, hänvisande till att man tror sig seen viss förbättring i priser och avsättningsmöjligheter för handelsstålel, ochdå kan de enligt regeringen vänta. Detta är säkerligen fel tänkt. Dentillfälliga förbättring vi kunnat avläsa under del är enligt minmening ännu inte tillräckligt befäst för atl den skall kunna ge erforderligfinansiell styrka för förelagen på . Del torde också vara klokt atlräkna med atl vi i det längre perspektivet har alt möta svårigheter och skärptkonkurrens på området. Gör vi ingenting , föreligger stor risk atl vi kommerför sent ur startgroparna. När vi har en positiv reaktion från företagen ,bör ideologiska och principiella föreställningar inte hindra regeringen frånalt la initiativ i den av mig rekommenderade riktningen. Jag uppmanarregeringen att utan dröjsmål ta fatt på det av framlagda förslagetom samordning mellan och de mindre handelssiålverken. Jag uppmanarregeringen alt sälta i gång med seriösa och konkreta förhandlingar för altåstadkomma den gemensamma ledning och samverkan inom handelssiålproduklionensom framstår som alltmer ofrånkomlig. De anställda i de mindre handelsstålverkenkommer sannolikt att känna sig lugnare för framliden efter en genomfördägarsamverkan med . Den skapar dessutom förutsättningar för enöverspännande, enhetlig och framåtsyftande planering för handelsslålindusirin.Vi har på våra resor funnit all denna väsentliga tanke omfattas inte bara av deanställda ulan las emot positivt även av de ansvariga företagsledningarna i demindre handelssiålverken. Omregeringens intresse för handelsstålverkens samverkan är svalt, så synes detmig vara ännu mera markerat i fråga om specialslålverken. Här har vi avläst enbättre pris- och avsättningssituation , även på exportmarknaden,och del är som bekant på specialstålets område som vi har en export som är värdatl tala om. har specialstålindustrin, medveten omutvecklingens krav, självmant sökt sig till en viss samverkan. Fusioner mellanolika företag har genomförts, allt för atl de skall kunna hävda sig bättre ikonkurrensen. Jag kan erinra om hur en slor del av den rostfria tillverkningen gått ihopgenom samordningen mellan och . Det gäller dock inte heladen rostfria tillverkning vi har i landet. Liknande diskussioner pågår mellanSandvik och beträffande bandlillverkningen. Men problemet upphör integenom en överenskommelse mellan . Även om dessa bilateralauppgörelser är positiva från synpunkten att de stärker konkurrensen, är deotillfredsställande från en annan synpunkt. Man saknar den översyn och totalaplanering för specialslålindustrin som borde vara en given förulsällning. Nukan regeringen aldrig komma ifrån sill ansvar belräffande sysselsättningen ochde sociala konsekvenser som kan aktualiseras i det bland företagen pågåendefusione-ringsarbetet och dess sekundära verkningar pä andra håll. Det blir ensvårare uppgift alt klara detla på ett tillfredsställande sätt, därestregeringen underlåter aU skaffa sig överblick över hela fältet. Att bara ståtill tjänst med lån och krediter i den takt som förelagarna själva aktualiseraroch genomför fusioneringarna är under inga förhållanden tillfredsställande. Jagvill rekommendera regeringen atl la sig ur sitt passiva betraktelsesätt och gåin och ange program och slutmål för specialslålinduslrins utbyggnad och beståndi vårt land. Denmellansvenska handels- och specialstålindustrin har också sin kontaktyta medgruvhanteringen, i första hand i fråga om de mellansvenska gruvorna. Denutbyggnad som sker i med ett andra sinterband kompenserar en del avbortfallet i Grängesbergsgruvorna i anledning av atl den malmbaserademetallurgin nu skall koncentreras till och . finns dettankar och idéer om nya utvecklingslinjer, baserade på de mellansvenska gruvornastillgångar. har här aktualiserat en rad uppslag,som del finns all anledning att la allvariigt på. Socialdemokratinhar i motionen 1508 underslmkil vikten av alt de pågående försöken i Slråssaför framställning av Järnsvamp och Järnpulver fortsätter. beslutademasugnsförsök med den speciella s. k. GP-kulan bör enligt vår meningfullföljas. Utskottet redovisar alt socialdemokraterna gått iförfattning om att arbeta fram etl program för mellansvensk gruvindustri isamband med en plan för specialslålinduslrins behov av gruvornas produktion.Utskottet rekommenderar regeringen att likaså genom en utredning granska ochföreslå lämpliga åtgärder på del här berörda området. Vi hälsar medtillfredsställelse alt detla kommer lill stånd. Med här angivna aktiviteter börproblemen kunna klariäggas och erforderiiga ålgärder föreslås och genomföras. Enbransch som har sin direkta anknytning till vad vi här diskuterar är järn-,stål- och metallgjuierierna. Den kraftiga tillbakagången inom denna bransch somvi kunnat avläsa och risken för atl vi kommer iett alltför starkt beroende av importen när det gäller denna för hela metallindustrinså vikliga produktion ger oss anledning atl ställa kravet alt regeringen ulandröjsmål utarbetar en plan för branschens bestånd och vidareutveckling.Branschens volymmässiga tillbakagång har Vissainvesteringar inom , m. m. Vissainvesteringar inom , m. m. gått så snabbt altregeringen kan slå vid sidan om och bära bevittna en fortsattnegativ utveckling. Jag har velat la kammarens lid i anspråk för dessa mera principiellaoch överspännande synpunkter på del område som omfattar järn-, stål- ochgruvindustrin. De mera deialjbetonade frågorna och framför allt de meralokalbetonade synpunkterna har sina företrädare i dagens debatt. Del avgörandeför oss alla är emellertid atl dessa sekelgamla nationella basnäringar underutvecklingens gång nu ställts inför tidigare ej kända och utomordentligtallvarliga problem. Vi kan se oss omkring i världen, och vi finner atl vi delarden situationen med de flesta avancerade och traditionella industriländer. Vifinner också, med all respekt för de enskilda företagarna på området, atl derasegna krafter ej är nog för atl garantera näringens framtid. Det framstår klart,i varje fall för mig, alt den nation som vill bevara sin Järn-och stålindustri,och vad gäller vårt land också gruvhanteringen, blir tvingad att ingripa ochställa upp med samhällets resurser. Under dessa -jag betraktar dem som ganskagivna - förutsättningar blir den logiska slutsatsen, framför allt då samhälletfår la så slor del av kostnaderna, all samhället också skaffar sig rätlen altleda och planera och inle inskränker sig till att betala och hålla sig ibakgrunden. Jag erinrar än en gång om att situationen är sådan att ocksåde enskilda företagama i branschen börjar inse delta. Del bör således finnasgehör för att gå från ord till handling, och regeringen har att som exekutivtorgan ta ansvaret för all så sker. Jag är övertygad om alt del är nationellenighet om all järn- och siålhanieringen och gmvdriflen i vårt land med våragemensamma krafter skall också för framtiden. Låt mig innan jag lämnar talarstolen göra ytterligare en litenkommentar i anledning av den förda debatten. Jaghar av vissa inlägg i debalten funnit atl det underförstått finns en kritikemot och dess ledning. Den har gällt dels slrukiurplanen, delsSSAB-ledningens hanterande av sitt viktiga och ansvarsfulla område. Jag ärberedd atl ulan reservation säga all ledningen har haft en utomordentligt svårarbetsuppgift när det gäller atl la falt på och leda vidare en näring av detformat som det här är fråga om och under ganska bekymmersamma utsikter på marknadensamtidigt som man haft kravet på all denna enorma strukturrationalisering skallgenomföras. Det har varit ett utomordentligt påfrestande arbete. Det fårnaturiigtvis lösas steg för steg. Första steget togs med den härproduktionsplanen som vi diskuterar . Jag räknar med att etl andra stegligger nära i liden, nämligen samordningen mellan och de mindrehandelssiålverken för alt få det hela under en gemensam ledning och bedömning. Jagvill också understryka, alt när har dragit upp riktlinjerna så långtsom anser sig ha anledning alt göra, bör man sedan med förtroendekunna lägga det fortsatta arbetet i bestyreisen hos . Jag menar att man kangöra det därför atl vi ju i har ett fackligt inslag. Där sitterrepresentanter för de olika fackliga organisationerna i styrelsen. De har tagitmedansvar på ett utomordentligt intensivt sätt, och etl väldigtutredningsarbete har ulförts av de fackliga representanterna när det gäller den slrukturplan som vi dagbehandlar. De representerar en sakkunskap som man sannerligen inte skallunderkänna. kan således inle underkänna den fackliga representationeni . Bakom finns också en referensgrupp med en ännu störrefacklig representation förde olika orterna i landet, och på denna kan den merainterna representationen i styrelsen falla tillbaka. Vi kan alltså inleunderkänna deras sakkunskap, och förmodligen finns det inle heller någonanledning all göra det. Jagvill sluta med delta, herr lalman. Vi har, enligt min mening, skaffat oss deninsikt i och det inflytande över ledning som är erforderiig. har behov av all fixera gränser och förutsättningar för arbeteär del obelaget att göra delta. Del utskottsbelänkande som vi i dagbehandlar innebär en del av dessa flxeringar, bl. .a -jag har funnit del idebatten - den avgörande frågeställningen om mediumvalsverket i , dessomfattning och dess situation i förhällande lill de mellansvenskahandelssiålverken. Vissainvesteringar inom , m. m. (apk) kortgenmäle: Jag tillät mig betvivla det helt betryggande i den formulering ommediumvalsverkel som finns i utskottets betänkande s. 21. Del slår nämligen altprojekteringen bör påbörjas . GunnarSträng tyckeratt det inte finns någon anledning att vara bekymrad och säger måste lita på atl del är betryggande. Jag hoppas alt han har rätt i dennafromma kolartro. intrigmakeri, inle minst när det gäller den härbranschen, gör atl man kan känna en viss oro över varje tänjbar formulering.Jag vill i sammanhanget erinra om löftet om 2 300 nya jobb lill bara manfick fullmakt alt mörda 80. Löftet harju fortfarande inte infriats,trots alt del finns i dokument. Sedantog upp frågan om importen. Det är en viktig fråga, och del finnsinga större motsättningar i vårt länkande på den punkten. hardel sagts all vi importerar av del stål som förbrukas i vårt land.Man måste verkligen fråga sig: Är detla nödvändigt? En ändring avproportionerna på del här området skulle betyda lusentals nya jobb inom svenskjärnhantering. Det kan inle vara normall atl man skall importera av delstål som används inom landet. När det gäller tunnplåt är importen ochför s. k. vitplåt, som används till hushållsmaskiner m. m., handlar det om . Tar man detta i beaktande kan man räkna med att del kan skapas tiotusentalsframlidsjobb om man bara vill gå in för en planmässig produktutveckling. Härhandlar det också om bestämda ålgärder vad gäller importen. Jag frågar: Vadvill socialdemokraterna göra för atl ändra pä de proportioner som finns? Jagvill sluta med att åter upprepa den fråga som jag ställde till OlofPalme , som Jag ställt lill iden här debatten och nuvill ställa lill : Om ni återkommer till regeringsmakten -vilketjag hoppas av flera skäl - hur blir del då med 80? Tar ni fram ochdammar av planerna och sätter det hela i verket? Jag betraktar fortfarandedetta som slora chans lill full sysselsättning och utveckling. Vissainvesteringar inom , m. m. (vpk)kort genmäle: Jag begärde ordet, eftersom jag Jobbar i elt av de förelag som härdrabbas. Eftersom jag är aktiv ien fackförening där, harjag kunnat märka atlGunnar Sträng har haft sin hand vilande över den slålpoliiik som formals. Delger mig anledning till några funderingar. Vid föregående års debatt sade GunnarSträng att de traditionella vinstmaximeringsprinciperna skulle få ge vika,åtminstone litet grand, för ansvaret för de anställda och samhällets krav. kan vi avläsa resultatet av SSAB-ledningens arbete. inle hell ovetande om atl det uppdrag man har innebär atl man skall försökafölja konsortieavtalets afförsmässiga och företagsekonomiska principer. Del ärinnebörden i riksdagsbeslutet från om förelagsekonomiskautgångspunkter. Del är alltså vad förelaget har all utgå från. Oroardet då inte , som inte är hell maktlös i de här frågorna, att SSABbedriver en sådan hänsynslös ralionaliseringspolitik och strukturomvandling idag- med planer på bildande av dotterbolag med resultatansvar och vad därmedföljer? sade att SSAB-ledningen har ett svårt arbete, men kanskehar man gjort det extra svårt - utifrån arbetarrörelsens synpunkt - genom atlinle ge ledningen bestämda direktiv om samhällsansvar, om samhällets ekonomiskaansvar för människorna. De punkterna spökar Ju överallt. Är det så atl GunnarSträng och socialdemokratin i övrigt är för den princip om ohämmadvinstmaximering som SSAB-ledningen talar för, och skall vi låta ledningenfortsälta att arbeta efter den, ja, i så fall kan vi drabbas av än värrebakslag. Sedanbara några ord till om representanter. Jag tillhör en fackförening som inte pånågot medlemsmöte har beslutat atl säga att malmmelallurgin i Domnarvel inteskall vara kvar. Däremot har andra representanter, som deltagit i del sloramedbeslämmandearbetet, skrivit på. Detla är medbestämmandets form -medlemmarna på lägsta nivå har inle tagit detla beslul! Så sent som på delsenaste årsmötet uttalade man alt man vill ha sin malmmetallurgi kvar. Det ärverkligheten för dem som kämpar-det bör man känna till då man talar om fackligarepresentanter och fackligt inflytande. Del är med den utgångspunkten man skallse kampen, som fortsätter för malmmetallurgi i Domnarvel. Minfråga är: Ärdet verkligen SAP:s mening atl SSAB-ledningen skall få fritt framför sina företagsekonomiska principer och vinstmaximeringsprin-ciper? () kortgenmäle: ville ha etl besked av mig om vad man skall göra förattfö en större avsättning på den svenska marknaden av svensktillverkadehandelsslålprodukier än vad vi har . Ja, det finns väl egentligen ingenannan väg än den som har stakat ul, nämligen att rationalisera produktionenoch att arbeta från den utgångspunkten atl man skall bli merakonkurrenskraftig. Hela den väldigasatsningen på 5 miljarder inom handelsslålsbranschen innebär inte atl vi barager ul dessa pengar och atl del sedan får bli som del blir. Målsättningen är,som Jag sade i mitl första inlägg, atl vår produktion skall vara väl jämförbarvid en förelagsekonomisk bedömning med den som de bästa handelssiålverken i Europahar. Jag tycker atl det är en riktig målsättning, och den har man all arbetaefter. Enav förutsättningarna för all kunna utöka vår egen marknad är vidare en bättrefart i bostadsbyggandet och i byggandet över huvud laget, bl. a. inomnäringslivet. Handelsstålproduktionen är exklusivt inriktad på det avsättningsområdesom den svenska byggnadsmarknaden utgör. Del är vad jag helt kort kan svaraherr Lövenborg på den punkten. AlfLövenborg frågar vidare vad vi efter en eventuell valseger skall göra när delgäller 80. Jag vill först säga att vi än så länge bara kan spekuleraom utgången av höstens val. Jag har aldrig varit särdeles intresserad av auredovisa vilka ålgärder vi skall vidla efter det all vi fått de möjligheter somen valseger ger. Jag ser problemet så att del först gäller atl komma i makt-och beslutsposilion och all man sedan får dra upp linjerna för vad som skallgöras. Jaghar dock lill en radioreporter i sagt atl 80-engagemangel inleär utmönstrat ur socialdemokratins lankevärid. Men det vore fel av mig alt sägaatl jag tror all del ligger så till all del första man skulle göra inomsocialdemokratin förden händelse alt man får besluts- och maktbefogenheter voreatl sälta spaden i marken och börja gräva för 80. Projektet finns kvari vår begreppsvärid, men man kommer inle att kunna genomföra det omgående. HerrLövenborg för nöja sig med det beskedet. Lars-OveHagberg ställde elt par frågor, som jag får vänta med alt besvara lill mitlnästa inlägg. Vissainvesteringar inom , m. m. (apk) kortgenmäle: Jag vill säga lill all man när det gäller Stålverk80 inle blev särskilt myckel gladare över den senaste repliken. Det dunkeltsagda är ju det dunkelt tänkta, och Jag tycker att det präglar inställningenlill 80-projeklet. Viärenvisapådenna punkt,eftersom vi ser del som enviktig del i en statlig stålpolitik. Detär chans all någonsin bryta sig ur den koloniala rollen och vändaavvecklingen lill utveckling. Om 80-proJektel hade fått fortsätta ochinle hade likviderats genom del motstånd som restes från borgeriigt ochstorkapitalisiiski håll, skulle del redan under slutet av 1970-lalet och börjanav 1980-talel ha givit en sysselsättningseffekt motsvarande 3 000 manår och hainneburit en infiyltning lill av 7 000 personer. Del är med bitterhet mankonstaterar detla i elt län där det behövs närmare 30 000 nya jobb. Ifråga om de framtida avsättningsmöjligheterna råder det kanske inga delademeningar om att de måste tryggas genom en offensiv stålpolitik och genombegränsning av importen, men jag skulle vilja ge den socialdemokratiska riksdagsgmppenytteriigare etl litet tips i detta sammanhang. Det finns ju också marknader utanför vårt land. Vi har i många Vissainvesteringar inom , tn. sammanhang sagt atl manmåste förändra handelspolitiken i riktning mot de krisfria, socialistiskaländerna. Jag vill fösta uppmärksamheten på en artikel i personaltidningnr 13/1978, där man skriver om den glömda ståljätien i och därSveriges vetenskapligt-tekniska attaché i i en intervju betonar all"behov av stål är i del närmaste omäitligt". Sovjetunionenimporterar nu handelsstål i form av förädlade stålprodukter, framför allt röroch grovplåi i enorma mängder. Därfinns naturiigtvis också möjlighet atl fö avsättning för de stålprodukter somframställs i - men med en annan handelspolitik. LARS-OVEHAGBERG (vpk) kort genmäle: Jag skulle också vilja erinra om en punkt som har kommit bort. Jag harnämnt det för . Fackföreningarnaoch deras representanter på platsen har gjort elt utomordentligt arbete, somGunnar Sträng nämnde. Jag vet all de har gjort ett enormt bra arbete, men vilkavar deras förutsättningar?