prot · G20975 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:75 Förhandlingarna leddes avtredje vice talmannen. § 1 Justerades protokolletför den 22 innevarande månad. Omförslag att eliminera den s. k. samvetsklausulen § 2 Om förslag atteliminera den s. k. samvetsklausulen Kommunministern erhöll ordet för allbesvara () anmälda fråga, 1978/79:263, ochanförde: har ställt en fråga lill mig med anledning avregeringens förslag lill kyrkomötet i fråga om kvinnliga präster. AllanÅkerlinds fråga lyder: "På vilka bibelord har regeringen grundat sinuppfattning i denna fråga?" Sedanden innebär officiella ordning att kvinna kaninneha prästämbete lika väl som man. Regeringen har inte haft anledning all isin skrivelse lill kyrkomötet gå in på leologiska frågor av den art AllanÅkerlind tar upp. ALLANÅKERLIND (m): Jag har frågal på vilka bibelord regeringen har grundat sin uppfattningi sin skrivelse till kyrkomötet i fråga om manliga och kvinnliga prästersställning i . Jaglackar kyrkominislern för svaret. Det är etl klart svar, och det visar attregeringen inle har tagit ställning pägmndval av bibelord när kyrkoministernsäger alt man inte haft anledning atl gå in på teologiska frågor. Men kyrkanskall ju vara eU hus och församlingen skall vara en . Allverksamhet i kyrka och församling skall vara grundad pä vad ord --lär Om detta inte kan hävdas, så är inte kyrkan ett hus och inte hellerförsamlingen en . Genomtiderna har ord tolkats olika i vissa delfrågor. Resultatet av det harblivit att olika rörelser har bmtil sig ut för atl kunna förrätta sinagudstjänster eller predika ordet på det sätt man har ansett vara det rätta. Mengenomgående för alla olika riktningar inom kristenheten har varit att man harkunnat hänvisa lill olika bibelmm som stöd för sin uppfattning. Att man sedanibland har tolkat dessa bibelrum olika eller lagt större eller mindre vikt vidspeciella bibelrum har orsakat brytningar. Närriksdagen tog sitt beslut om den s. k. samvetsklausulen var del intenågon egentlig debatt om vad säger i dessa frågor. Någon enstaka ledamotframförde synpunkter på bibelorden, men det var mest en läng rad av talare somframförde sill personliga tyckande utan att grunda Omförslag att eliminera den s. k. samvetsklausulen Nuhar regeringen lagt fram etl förslag lill kyrkomötet när det gäller kvinnligaoch manliga prästers verksamhet i kyrkan. När jag hade läst vad kyrkoministernhar skrivit kunde jag inte finna den hänvisning till vad säger som jaglycker borde vara en självklarhet. Det var därför jag ställde min fråga. Kyrkanhar från börian varit ell hus. har man lalal om enfolkkyrka, men det skall väl inte tolkas sä, att kyrkan har blivit etl Folketshus. När regeringen nu lägger fram sitt förslag utan någon förankring i ,frågar man sig vad det skall bli i fortsättningen. sade en gång:"Det är skrivet: 'Och mill hus skall kallas ell bönehus.' Men 1 havengjort det till en rövarkula." Det är tänkvärda ord i alla lider, och mävialla medverka lill atl del inte blir någon rövarkula i . I de regeringsuttalanden som föregick reformen av sägs attfrågan om kvinnans tillträde lill prästämbetet inle kunde lösas utifrån endastelt abstrakt likställighetsresonemang. Men därav följer inte alt det skulleankomma på regering och riksdag att pröva denna eller andra frågor utifrån enegen tolkning av och kyrkans bekännelse, utan detta får överlämnas åtkompetenta teologiska och kyrkliga instanser. Dessa instanser har också saglsill ord i samband med alt kyrkomötet beslutade om lika behörighet tillprästerlig tjänst för kvinnor och män. Kyrkomötet tog avstånd från en bibelsyn,enligt vilken ordningsföreskrifter framställs såsom ingåendei själva evangeliet. "Enligtden evangelisk-lutherska uppfattning av Bibel och ämbete från vilken utskotteti sina överväganden har utgått föreligger inga principiella hinder för kvinnanall inneha kyrkans ämbete." Sakkunnigateologiska och kyrkliga instanser har alltså sagt sill ord i självabibellolkningsfrägan. Eftersom något annal inte har sagts frän det hållet infördel nu akluella förslaget, har regeringen - som jag tidigare anförl - inte haftanledning all väga in några bibeltolkningsfrägor eller andra teologiska frågori sin bedömning, ALLANÅKERLIND (m): Såvitt jag vet finns del både i Gamla och i minst 1 500bibelversersom behandlar frågan om förhållandet i hus och olika personersmedverkan där. säger kommunminislern att andra, mera sakkunniga personerskall avgöra hur man skall tolka detla, och det är väl riktigt. Men jag tyckerändå att det hade varit värdefullt om man hade skriftligt redovisat hur dessaexperter har sett pä frågan. Nuskall ju kyrkomötet yttra sig, och då fär man väl hoppas atl alla sådana härteologiska synpunkler och frågan om hur man skall tolka vad säger kommerfram i samband med kyrkomötets behandling av frågan och i kyrkomötets förslaglill regeringen. Överiäggningenvar härmed slutad. §3 Om personalrepresentationen i länsstyrelsernas styrelser Kommunminislern erhöll ordet förattbesvara Benil Fiskesjös (c) anmälda fråga, 1978/79:291, ochanförde: Herrlalman!Bertil Fiskesjö har frågat mig om jag anser atl ordningen medpersonalrepresentanter i länsstyrelsernas styrelser slår i överensstämmelse medriksdagens beslut och gällande lag om sammansättningen av dessa styrelser. Enligtlagen (1976:891) om val av ledamöter i länstyrelses styrelse består styrelsen,utöver ordföranden, av 14 ledamöter som utses genom val. Sådana val förrättasav och av kommunfullmäktige i kommun som inle tillhörlandstingskommun. Att dessa frågor regleras i lag beror pä alt föreskrifter omkommunernas och landstingskommunernas åligganden enligt regeringsformen skallmeddelas i lag. Beslut om lagen fattades vid 1976/(prop.1976/77:19, KU 12, rskr 27). Redandessförinnan hade riksdag (prop. 1974:1, bil. 2. p. 7,InU 4, rskr 95)beslutat om riktlinjerförstyrelserepresentationföranställda i statligamyndigheter. De närmare bestämmelserna härom utfärdades därefter i kungörelsen(1974:224) om personalföreträdare i statlig myndighels styrelse m. m.Kungörelsen gäller enligl förordnanden av regeringen för flertaletlänsstyrelser och för ett stort antal centrala myndigheter. Enligt kungörelsenhar personalförelrädarna rätt att närvara och yttra sig vid all handläggning istyrelsen. Däremot är de ledamöter i styrelsen, med rätt alt delta i beslut,vid handläggning av frågor som inle har avseende på det slag av verksamhet somlänsstyrelsen skall bedriva. Det är styrelsen som beslutar hur denna regelskall tillämpas, och därvid fär personalförelrädarna della i överläggningen meninle i beslutet. Beslutet kan överklagas hos regeringen. Lagenom val av ledamöter i länsstyrelses styrelse innehåller inte någon föreskriftsom medger undantag från lagens bestämmelser om antalet styrelseledamöter ochom val av ledamöter. Av förarbetena lill lagen framgår dock inle alt avsiktenskulle ha varit all la avstånd från den ordning med styrelserepresentaiion förde anställda som redan hade införts vid flera länsstyrelser. Del väsentligamotivet för den ändring i fråga om valet av styrelseledamöter som skedde genomlagen var att ge länets invånare större inflylande på förtroendemannaslyrelsenssammansättning. Denna borde enligt föredragande departementschefen återspeglade poliliska partiernas styrka i länet. Ävenenligt min mening är det av slor vikt att länsstyrelsernas styrelser avspeglarden politiska opinionen inom länen. Dessa styrelser har i vissa avseenden andrauppgifter än de centrala ämbetsverkens styrelser. Medhänsyn lill den begränsning i personal företrädarnas beslutanderätt som anges ipersonalföreträdarkungörelsen kan det angivna önskemålet ansestillgodosett även vid en ordning med styrelserepresentaiion för de anställda. Motbakgrund av vad jag nu har sagt ämnar jag la initiativ till överväganden, omåtgärder är påkallade för atl åstadkomma en bätire formell Ompersonalrepresentationen i länsstyrelsernas styrelser Ompersonalrepresentationen i länsstyrelsernas styrelser överensstämmelse mellan1976 års lag och ordningen med styrelserepresentaiion för de anställda. BERTILFISKESJÖ (c): Jag ber attfä tacka kommunminislern för svarel. Somkommunminislern påpekade i sill svar reglerar lag om val av ledamöteri länsstyrelses styrelse och den i anslutning till denna lag ändradelänsstyrelseinslruklionen klart hur en länsstyrelse skall vara sammansatt.Enligl dessa bestämmelser skall länsstyrelses styrelse bestå av 15 ledamöter.Landshövdingen är ordförande och utses av regeringen, medan de övriga väljs avlandstingen. I och väljs vissa ledamöterav resp. , och på Golland väljer kommunfullmäktige.Därutöver nämns ingenting om ytterligare representation. Länsstyrelserna skallsåledes enligt gällande lag ha 15 ledamöter, varken färre eller fler. Medundantag för landshövdingen skall samtliga väljas pä det säll som jag nyssnämnde. Avsiktenmed reform var - och om den reformen stod som vi minns en hel delstrid - att de valda ledamöterna skall avspegla den partipolitiska fördelningeni resp. län. 1 en del länsstyrelser har dock, som jag påpekade i moliveringentill min fråga, även representanter för de anställda deltagit i styrelsensbeslut. Och det är det saken gäller. I frågor där meningarna har varit deladehar del t. o. m. förekommit alt deras röster har varit avgörande för vad somskulle bli majoritetsbeslut. Såledesblir därmed antalet ledamöter i styrelsen plötsligt t. ex. 171 stället för 15,som klart stadgas i gällande lag. De tillkommande ledamöterna utses på ettannal sätt och på andra grunder än dem som anges i lagen. Detla äruppenbarligen inle i överensstämmelse med lag. Nusäger kommunminislern i sitt svar att han tänker la initiativ lillöveriäggningar, om åtgärder är påkallade för atl åstadkomma en bättre formellöverensstämmelse mellan lag och ordningen med styrelse-representationför de anställda. Kommunministern säger således ow åtgärder är påkallade.Enligt min mening är sådana åtgärder onekligen påkallade, och del är självfalletmin förhoppning att dessa aviserade ålgärder skall leda lill all den avriksdagen antagna lagen om länsstyrelsernas sammansättning inle ytteriigareåsidosätts. En kungörelse och dess tillämpning får inte slå i strid medgällande lag. Jagber således alt än en gång få lacka för svarel, som jag tolkar i positivriktning. Överläggningen var härmedslutad. § 4 Om medinflytande förvissa arrendalorer Nr 75 KommunministernBERTIL erhöll ordet för all besvara Josefsons (c) anmälda fråga, 1978/79:292, och anförde: har frågat mig vilka ålgärder regeringen har Qffjmedinflvtande vidtagit eller avser att vidtaga med anledning av riksdagensskrivelse 1976/ fg,- vissa arrenda-77:359 om medinflytande för vissaarrendalorer. I skrivelsen hemställs, atl tQ,gi-arrendalorerna gesmedinflytande vid behandlingen av frågor som berör deras intresseområde isliftsnämnder och domänverkels nytljanderätlsseklion. Jagkan meddela, all regeringen genom beslut har föreskrivit,atl domänverket skall lämna företrädare för ochFöreningen tillfälle alt närvara och lämnasynpunkter då arrendefrågor behandlas inom verkets produktområdeNyiijanderätler. Somockså anges i del belänkande av näringsulskotlet som låg till grund förriksdagsskrivelsen är frågan om alt bereda arrendalorerna medinflytande isliftsnämnderna mera komplicerad. Sliftsnämndernas uppgifter och sammansättningär reglerad i lagen (1970:939)om förvaltning av kyrklig jord. Lagen, som träddei kraft , är av kyrkolags natur. 1del betänkande (SOU 1968:12) som låg lill grund lagstiftningdiskuterades frågan om all låla även arrendalorssidan vara företrädd isliftsnämnderna, så som redan lidigare var fallet i boställsnämnderna. Tankenpå arrendatorsrepresentation i stiftsnämnden avvisades emellertid i betänkandetmed hänvisning till all man eftersträvade alt renodla stifts-nämndens funktionsom företrädare för jordägarparten i arrendeförhållandet, medan avvägningenmellan arrendatorns och jordägarens intressen avsågs ske dels iboställsnämnderna, där båda sidor var företrädda, dels genom möjligheten lillprövning inför arrendenämnden. Vad utredningen hade anfört föranledde inlenågon erinran vid remissbehandlingen och berördes inte närmare i propositionen(nr 168) lill riksdag. Obestridligenhar sedan tillkomsten av lag om förvaltning av kyrklig jord ett nyttsynsäll pä den enskildes medinflytande både i arbetslivet och i olikasamhällsorgan gjorl sig gällande. Jag har, i likhet med näringsutskollet, slorförståelse för arrendatorernas önskan atl kunna påverka besluten isliftsnämnderna. Där behandlas ju frågor av betydelse för den långsiktigaplaneringen av kyrkans jordbruksförvaltning, och sliftsnämnderna fattarprincipbeslut i arrendefrägorm. m.,som rör arrendatorernas intresseområde. Inomregeringskansliet övervägs f n. på vilkel säll det av uttaladeönskemålet om medinflytande skall kunna tillgodoses. STIGJOSEFSON (c): Jag tackar statsrådet för svarel på min fråga, även omjag i viss mån ärbesviken på delsamma. Enligl1970 års riksdagsbeslut om förvaltning av kyrkojord bereds arrendalorer och jordägare elt lika inflylande i boställsnämnderna, de organ 169 Ommedinflytande för vissa arrendalorer som i regel avgör frågormellan arrendator och jordägare. I de allra flesta fall fungerar della ocksåbra. Jordägareoch arrendalorer har var sin representanl i boställsnämnden, som dessutom haren opartisk ordförande. Denne är liksom de båda partsrepresentanterna utsedd avlänsstyrelsen. Mendet förekommer också alt frågor hänskjuts till sliftsnämnderna, inte minstinvesteringsärenden. Själv anser jag atl det skulle vara av ett betydandevärde, om stiftsnämnderna innan beslut fattades också hade berells tillfälleatt höra arrendatorernas uppfattning. Detta var anledningen lill att jagställde min fråga. Jag hade förväntat mig att man nu skulle ha anvisat enlösning på denna fråga, som inle bara framförts av Föreningen utan också behandlats här i , som i sambandhärmed uttalat sig positivt. Vadgäller domänverket har del redan skett en förändring, som jag anser i högstagrad välbehövlig. saknades inflylande från arrendalorerna nästan helt.Någon närkonlakl mellan jordägare och arrendator fanns inte alls inomdomänverkets område. Det är därför med glädje jag noterar den åtgärd somvidtagits för alt åstadkomma elt ökat medinflytande i det sammanhanget. Jaghade hoppats att man också skulle ha funnit någon väg atl bereda arrendalorernaav den kyrkliga marken ell visst inflytande i sliftsnämnderna. Jag vill slällaföljande fråga till statsrådet: statsrådet alt den nuvarandelagstiftningen förhindrar atl stiftsnämnderna liksom domänverket ger representanterför Föreningen möjlighel atl närvara och avgesynpunkler vid behandlingen av ärenden av här aktuellt slag? Om den möjlighetenfunnes, skulle mycket vara vunnet. Jagtror inle att ivistighelerna är så stora all just beslutanderätten är detvikliga. Vad som är väsentligt är i stället atl del när dessa frågor avgörsverkligen finns möjlighel för arrendalorerna all anföra synpunkter. Därmed skulleman ha gjort en väsentlig insats för att eliminera de irritationsmoment somfinns på detta område. Jag hoppas atl uppfattade all jag i mill svar hade enpositiv attityd lill de önskemål som arrendalorerna har framfört. Ocksåriksdagen har givit uttryck ät en sådan inställning. Delär litet svårare atl klara upp frågor i fall som de här aktuella, där dengrundläggande lagstiftningen har kyrkolagskaraktär. Därför överväger man, somjag sade i mitt svar, inom vilken lösning som är den bästa pådetta problem. Bakgrunden härtill är att del av rent praktiska skäl varomöjligt för mig när jag tillträdde milt ämbete atl lägga fram ett förslagvilket skulle kunna biträdas samstämmigt både av riksdag och av kyrkomöte ochalltså skulle kunna las in i en lagstiftning vilken, som nämnts, har kyrkolagsnatur. Ipraktiken sitter redan nu arrendalorer i de flesta stiftsnämnder. Det finns alltsågoda möjligheter all få del av synpunkter frän del hållet. medvetenom au denna representation icke är heltäckande och atl del i varie stiflsnämndbör ges möjlighet all framföra sådana synpunkler. Jag kan försäkra StigJosefson att en lösning pä denna fråga söks i en positiv anda. STIGJOSEFSON (c): Ja, jag är väl medveten om all slalsrådel i slutorden i siU svarframhöll, all han har en positiv inställning, och del hälsar jag givelvis medtillfredsställelse. Men vi vet också all den lagstiftning det gäller harkyrkolags karaktär och alltså skall behandlas både av och avkyrkomötet. Det gör all frågans lösning ligger ganska långt fram i liden, omman inle kan finna en väg att, liksom skett beträffande domänverket, låtaföreträdare för jordbruksarrendalorer få framföra sina synpunkter på deaktuella frågorna. Jagskulle här vilja vädja till kommunministern au försöka finna en framkomlig väg,där man ger samma möjligheler för sliftsnämnderna att inkalla representanternär del gäller frågor som har speciellt intresse för arrendalorerna - atl gedessa tillfälle att närvara och framföra sina synpunkter. Omanvändningen av statliga medel för kärnkraftspropaganda Överläggningenvar härmed slutad. §5 Meddelande om interpellationssvar 1978/79:130om samhällets sårbarhet när det gäller energiförsörjningen Jag vill härmed meddela all jag hadeför avsikt all besvara inlerpellationen 1978/79:130 av den 5februari. Enär interpellanten har förhinder den dagen, har vi överenskommit altsvarel skall lämnas . § 6 Om användningen avstatliga medel för kärnkraftspropaganda Statsrådet erhöll ordet för alt besvaraOswald Söderqvisis (vpk) anmälda fråga, 1978/79:294, ochanförde: har frågal mig om jag, i likhet med min företrädare,anser att det är felaktigt alt statliga medel används till propaganda förkärnkraft då ännu inte faltal någol definitivt beslut om den framtidasvenska energipolitiken. OswaldSöderqvisl har ställl sin fråga mol bakgrund av bl. a. att centraladrifiledningen, CDL, har gett ul ell pressmeddelande med anledning avdel uttalande den amerikanska kärnsäkerhelsmyndighelen, NRC, gjorl omden s. k. Rasmussenrapporlen. Vallenfall är elt av medlemsföre- Omanvändningen av statliga medel för kärnkraftspropaganda tagen i CDL som är ellsamarbetsorgan för elkraftproducenterna i . Som svar pä frågan vill jaganföra följande. Jag anser del mindre lämpligt att statliga medel används förs. Däremot anser jag att statliga medel, även om delsker via CDL, bör kunna användas för information kring användandet avkärnkraft. Till sådan informalion kan även räknas referat av tekniska rapporteroch redogörelser för utländska säker-helsmyndigheters ställningstaganden samtCDL:s egen bedömning därav. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Jag lackar statsrådet för svarel på min fråga -del var ett försöklill en elegant turnering. Delär till all böria med glädjande att kunna konstatera att energiministern anserall man inte skall använda skattemedel för propaganda i della sammanhang. Delviktiga blir då att definiera vad som är propaganda och vad som är informalion. Delär tydligt all enligt energiministerns definition är ell sådant utskick som CDLgjorde för någon vecka sedan icke propaganda, utan det är informalion. Hurskall man då definiera ordet informalion? Del må väl vara pä det sättet allinformalion skall innehålla argument både för och emot. Manskall la framnegativa och positiva argument, som belyser sakområdet i fråga, och väga demmol varandra och på del sättet lämna en saklig information. Jag hoppas vi kanvara överens om den definitionen av begreppet informalion. Kanvi med den utgångspunkten belrakla det material, som CDL har skickat ul, ochdär var inblandat med statliga pengar, som information? Jag kan intefinna alt del på något sätt stämmer. Där finns ingenting annal än argument yörkärnkraften. Man gör allt för att försöka förringa uttalandet av om Rasmussenrapporlen. Detallmänna omdömet i press och i andra sammanhang, när det här uttalandetgjordes, var all det ganska grundligt sköt i sank kärnkraftens vänners bibel,nämligen Rasmussenrapporten. Del vill CDL och inte gå med på, ulande går ut direkt och säger all del är inle sä farligt. Det är ganska klart attrapporten inle är underkänd. Det har varit lilel prat om databas m. m. Dettaär inte information, utan det är propaganda - som vanligt när CDL är ute i dehär sammanhangen. Föratl återvända lill vad som har förevarit i det här fallet - och somhade all göra med en fråga som jag ställde till för ett par ärsedan - hade vi då det omdiskuterade skolpaketel, där CDL gick ut lill lärare isamhällskunskap och andra i de svenska skolorna med en mycket slor packematerial, som entydigt och klart propageradeyör kärnkraft. Det var tydligtpropagandamaterial; jag kan inle ens med bästa vilja i världen kalla det förinformation. Delskulle alltså vara intressant atl få höra energiministern definiera de härsakerna, och jag vill då fråga om det där skolpaketel var informalion eller Och är den härpressreleasen från CDL propaganda eller informalion? Jag har ingen anledning alt kommentera det skolpakel som OswaldSöderqvist lalar om. Vadbeträffar del pressmeddelande som är aktuellt är min uppgift inte au i detaljgranska detta. Jag finner dock att vad som har redovisats är den rapport somlåg till gmnd för den amerikanska kärnkraftsmyndighetens bedömningar ochuttalanden med anledning därav. Jag finner della föga märkligt med tanke på inom CDL noga har följt rapportarbelel i , och jag finner del värdefulltockså av det skälet all dessa rapporter bl.a. tjänar som underiag för att manskall kunna förbättra säkerheten både i tillkommande och i existerandekärnkraftverk, vilket ju är en viklig uppgift såväl för statsmakterna som förCDL. Jagkan alltså icke finna all del föreligger någol missbruk av statliga medel i detaktuella fallet. Omanvändningen av statliga medel för kärnkraftspropaganda OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Jo, det finns visst underiag för den nuvarande energiministern atlkommentera exempelvis vad som har förevarit tidigare i fallet, eftersom del ärett konsekvent handlingssätt av CDL och - även en del andra slalligainstitutioner har varit inblandade i det här - där man alltid har gått ut medmaterial som har förespråkat kärnkraft. Man har inle på någol sätt, vare sig idel pressmeddelande som har getts ut eller i det tidigare material som jaglalar om, dragit fram de negativa aspekterna. Dem har andra grupper i samhälletfått gräva fram och föra ut, och sedan har man motvilligt varittvungen alt la hänsyn lill dem. Dellaär alltså propaganda och inte information. Om energiministern inte skall varaologisk och frångå uttalandet i sitt svar , där han säger alt han är emotatt statliga medel används för propaganda, bör han därför svara pä min fråga:Är del informalion eller är del propaganda? Jag vet ju alt anser all alla åsikter som inteÖverensstämmer med hans egna i den här frågan bara är uttryck fören felaktigpropaganda. Jag kan inte dela hans uppfattning därvidlag. Förmin egen del anser jag del värdefullt atl utländska rapporter i de här frågornaredovisas och all de som nära har följt arbetet med dessa rapporter ocksålämnar sin syn pä rapporterna och deras innehåll. Detta är vad som har skett idet här fallet, och det hoppas jag kommer all ske även fortsättningsvis. (vpk): Del var enmyckel dålig replik. Jag är naturiigtvis lyhördför andras åsikter, men vad jag här har vänt mig Omåtgärder för att förbättra arbetsmarknaden i Motalaiegionen emot är den ensidighet somtydligt framgår av energiministerns svar och som han inle kan förneka. Detfinns ingenting i CDL:s eller agerande eller idel senaste pressmeddelandet som tyder på atl man på någol sätl har försökl gåul med informalion -om del skall vara någon vettig mening med det ordet - ulanman har där bara förespråkat kärnkraftens fördelar. Även om jag har motsalluppfattning skall ingen kunna komma och säga atl jag inle lar emot informationbara därför att den informationen inte överensstämmer med mina egna åsikter Detär nämligen inte någon information; om del vore del skulle jag aldrig ha ställtden här frågan. Del är i stället propaganda, som ensidigt försöker förespråkakärnkraftens fördelar men konsekvent förtiger dess nackdelar. Överiäggningen varhärmed slutad.