prot · G20949 · 1978-12-31 00:00:00 — Försöksverksamhetenmed kalkning av sjöar och vattendrag tillkom mot bakgrund av den ulredning omförsurningens omfallning som gjordes 1975-1976. Syftel med försöksverksamhetenär an belysa de tekniskekonomiska problemen i samband med kalkning och altkartlägga de ekologiska effekterna i miljön av spridning av stora mängder kalk.Försöksverksamheten avsågs alt pågå underen femårsperiod. Jag är medveten omall nuvarande anslag lill kalkning långt ifrån är tillräckligt för allmöjliggöra kalkning av alla de sjöar och vattendrag som är i behov av sådanaåtgärder. Men jag vill framhålla alt man med bidrag frän kalkningsanslagei ändåhar kunnat rädda ell flertal från fiske- och naturvårdssynpunkl myckel värdefullavatten. GEORGPETTERSSON (c): Det är mycket positivt, tyckerjag, atl jordbruksminislern är klar överalt man inle kan vänla utan snabbi måsie sätta in åtgärder. Jag hoppas att vi iden kommande budgeten för se ett uttryck för denna inställning, så atl vi kanöka insaiserna. Länsstyrelserna i de fyra län som jag nämnde anger allkostnaderna för kalkning bara i dessa län upgår till ca 300 milj. kr., så delär viktigt alt vi får ökade slalsbidrag lill della ändamål. När del gäller undersökningarna vill jag framhållaatl del är oerhört vikligt alt vi får en regional förslärkning av duktigt folksom håller pä med det arbetet. går den personalen till slörre delen överAMS. Detta bör komma lill uttryck pådet sättet att vi färordinarie tjänster päregional nivå förden här verksamheten. Del kanske ändå bör understrykas all det är fråga om enförsöksverksamhet. Hillills har man inle funnit några negaiiva effekter imiljön som följd av kalkningen, men vissa frågetecken kvarstår, framför alltnärdet gäller effekterna på lång sikl. innehåller vissa kalksoriermindre mängder fosfor och tungmetaller. Del är enligl min uppfattning myckel angelägelall vi snarasi sammanställer befintligt underlagsmaterial belräffande i förstahand försurningens omfattning och effekterna av de Konlakl med berörda myndigheter hälls i della avseendefortlöpande frän jordbmksdepartenienlels sida. Överläggningenvar härmed slulad. § 7 Om omorganisationen av försvarsmaktens centrala staber Försvarsministern erhöll ordet för atlbesvara {$) anmälda fråga, 1978/79:181, ochanförde: har frågal mig om det är rikligl att enban den civila personalenskall minskas i samband med förestående omorganisation av försvarsmaktenscenlrala staber. Svareiär nej, men jag vill gärna kommentera detla närmare. Försl vill jag erinra omall riksdagsbeslutet om försvarels cenlrala ledning innebär alt enpersonalminskning om ca 500 anställda vid de centrala staberna skalleftersträvas sann an härvid ca 100 anslällda med sina uppgifter skall förasöver till andra myndigheter. Regeringenhar mot bakgrund av riksdagsbeslutet uppdragit åt överbefälhavaren all isamverkan med försvarels ralionaliseringsinslilul lämnaförslag lill organisation av bl. a. de cenlrala staberna. Därvid skall särskiltde prioriteringar som legat lill grund för organisalionsförslagen anges ochförslagens konsekvenser för verksamhetens kvalitet belysas.Personalsammansäliningen vid de centrala staberna och konsekvenserna för olikakategorier av personal kommer således au redovisas. Enliglvad jag har inhämtat hos överbefälhavaren föreligger ännu inte något sammanväglorganisalionsförslag. Jagvill emellertid framhålla följande. 1 propositionen om försvarsmaktens cenlralaledning finns inte utsagt au den eftersträvade personalminskningen enbart skallavse civil personal. I försvarsmaktens ledningsutredning, som legal lill grundför proposilionen, framhålls däremot alt bristen på mililär personal iutbildningsorganisationen, dvs. på de lokala förbanden, länge orsakalförsvarsmakten bekymmer, varför en sirävan måste vara alt öka den del av denmilitära personalen som utnyttjas för utbildningsuppgifter. Enligt minuppfattning kan della inte ske ulan att den mililära personalen minskas i decentrala staberna. Ulredningen framhöll atl det är önskvärt atl militärpersonal används i stabsorganisationen endasl för de befallningar där del ärnödvändigl med hänsyn lill kraven på kompetens och till uppgifterna ikrigsorganisationen. Jag delar denna uppfallning. av försvarsmaktens centrala staber Jag beratl fö tacka försvarsminislern försvaret. Del här svaret harenhelt annat innehåll än de olika tidningsuppgifter som förekommit om hurhämningen av de cenlrala staberna skall ske, och det hälsar jag medtillfredsställelse. Mycket rikligl larförsvarsministern i sitt svar - där han även pekar på vad av försvarsmaktens centrala staber ulredningen har sagt ifrågan - upp del förhållandet all det här är ell lämpligl tillfälle att fyllapä de vakanser som finns i utbildningsorganisationen genom en bantning av decenlrala staberna. Min förhoppning, efter del atl den här frågan har ställls,är atl de som har alt handlägga och verkställa förslaget till bantningkommer alt ha lyssnat lill del svar som försvarsministern gett. Jagskulle dock vilja ställa en kompletterande fråga lill försvarsministern på enpunkl, nämligen när del gäller försvarsstabens personalvårdsbyrå, som enliglsamma uppgifter som jag tidigare åberopat skall nästan halveras, i förhållandetill . Vad jag förslår kommer delta framför alll au drabba de värnpliktigassociala förhållanden. Det kommer atl innebära alt möjligheten att administreraVärnplikts-Nytt, värnpliktskonferensen, den värnpliktiga arbetsgruppen, devärnpliktigas förslagsverksamhet, medinfiylande, utbildning avpersonalvärdsassisienter och skyddsassistenier, fritidsfrågor ochbiblioleksverksamhel - sådanl som åvilar personalvärdsbyrån -kommer allstarkt minskas. Kanske kommer den verksamheien helt atl upphöra som en.sammanhållen resurs. Minfråga till försvarsministern på det här området arom statsrådet anser alt devärnpliktssociala förhållandena eller frågorna har någon betydelse för all ökade värnplikiigas motivation för alt tillgodogöra sig utbildningen. Del skullevara klarläggande om försvarsminislern ville uttala sin uppfattning i dennafråga. Själv harjag den allra största både respekt föroch tro på att ju mer vikan göra för de värnpliktiga ute på förbanden, desto större möjligheter finnsdet all de värnpliktiga känner att försvaret är en hela folkets angelägenhet. Jag häller med om alt det har stor belydelse altpersonalvärdsbyrån fungerar och atl de värnpliktigas sociala förhållanden bliromhändertagna i erforderlig omfattning. Närdel däremoi gäller fråga ärjag fakiiski förhindrad alt svara,eftersom jag inle har fåll något förslag om hur personalvårdsbyrån skall varaorganiserad - och inle kommer alt få det förrän omkring den , alllsä omelt halvår. Men i principfrågan, au byrån har stor belydelse, håller jag medfrågeställaren. Jagvill också påpeka att det har förekommit vissa uppgifter om alt dennapersonalvårdsbyrä - i den organisation som kommer att föreslås - mednödvändighet måste ha en mililär chef uppgifterna, som inle repeterades avOlle , är inle rikliga. Del slår uttryckligen föreskrivet att chefenkan vara civil eller mililär. Överläggningenvar härmed slulad. § 8 Om länskort förkollektivtrafik Kommunikationsministern erhöllordet föratt besvaraLe//Z«'//<'/-be/gx(c)anmälda fråga,1978/79:177,och anförde; har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidlaga för atlunderlätta ett samordnande av buss- och tågtrafiken inom ramen för elllänskortssyslem. 1proposilionen 1977/78:92 om åtgärder föran förbättra lokal och regionalkollektiv persontrafik framhölls de svårigheter som är förenade med attgenerellt definiera sådana tågkategorier som SJ bör upplåta ål länshuvudmännensresenärer och all lägga fast regler för huvudmännens ersättning lill SJ. Dessafrågor fömlsanes i propositionen i första hand bli lösla genom förhandlingaroch avtal mellan SJ och resp. huvudman. Departementschefen förklarade sigberedd atl la upp frågan lill förnyad prövning därest behov skulle uppslå avmera fastlagda riktlinjer för hur ersättningen lill SJ bör regleras. Lagenom huvudmannaskap för viss kollektiv trafik trädde i kraft den 1 juli 1978.Därefter har man i de olika länen tre, och i vissa fall fem, år på sig attbilda huvudmän. Det är enligl min mening för tidigt att redan nu uttala sig ombehovet av mera fastlagda riktlinjer för hur ersättningen till SJ för tågtrafikskall lösas. I enlighel med uttalande i frågan sker en uppföljninginom . Om behov av mera fastlagda riktlinjer kommeratl uppslå är jag beredd all överväga den frågan. Torsdagen den 7 december1978 Jag tackar statsrådet för svaret, som emellertid inte alls ärtillfredsställande för oss som bor i län. Denkollektiva trafiken har en mycket viktig uppgift att fylla förtrafikförsörjningen. I län har vi som ell av de första länen i landetutnyttjat möjligheten alt sammanföra huvudmannaskapet förden landsvägsbundnatrafiken. Fr. o. m. har vi en bolag som heter , Densamordning som skett av busstrafiken har gjon att denna nu ökat med 35 %.Tätare turer har införts och nya linjer öppnats. Totalt kommer bolaget atlomsätta ca 40 miljoner med ett beräknai underskott på ca 12 miljoner. Detta ärmycket marginella kostnader för samhället i jämförelse med vad trafikolyckornai län beräknas kosta. De materiella kosinaderna uppgår lill ca 25miljoner, och kostnaderna för sjukvård lill ca 85 miljoner. Om man alltså meden utökad busstrafik kan minska olycksfallsfrekvensen skulle intenågon nettokostnad alls uppstå för samhällel. Nuinnebär inte bara glädje för länsinnevånarna. SJ:snegativa inställning till samordning av såväl den spårbundna som denlandsvägsbundna trafiken är smolk i glädjebägaren. 2Riksdagens protokoll 1978/79:49-50 I den proposition som låg till grund förriksdagsbeslutet angående regionalt huvudmannaskap och statsbidrag till denkollektiva persontrafiken uttalade föredragande statsrådet; "Med hänsynlill atl järnvägstrafiken i en del län spelaren betydande roll i den regionalaoch lokala trafikförsörjningen ärdet --- angeläget atl ocksåsådan trafik kan infogas i de regionala "Denna fråga skulle i första hand regleras genom avtal mellan SJ och resp. länshuvudman. IUppsala län har del varil omöjligt alt få ett sådanl avtal lill slånd. SJ harställt orimliga krav på huvudmannen. Anser statsrådet all det är rimligt allhuvudmannen skall betala mer för de resenärer som skulle komma atl åka med ettlänskorl än vad dessa resenärer får belala för ett månadskort? Pendlingenmed tåg från såväl som och är belydande. Genom enförbäitrad kollekiivirafikservice lill elt pris som motsvarar länskorlei skulleresandeslrömmen kunna öka belydligl. Anser statsrådet all della är en rikligoch nödvändig ulveckling? I sä fall; Vad ämnar statsrådet göra för alluttalandena i proposilion 1977/78:92 skall kunna förverkligas? I län väntarvi med spänning på statsrådets svar, allra helst vi som fär belala ettdyrt mänadskort för att pendla med tåg. Håbokommun och Bålsia tätort har en speciell situation när del gällertågpendlingen. Järnvägsstationen i är nedlagd. finns det starka kravfrån kommunen på atl tågen åter skall slanna i . Enligt min mening skulleell ålerutnyttjande av och en samordning av buss- ochtågtrafiken kunna innebära alt pendeliågtrafiken mellanVäsierås-Enköping-Bålsta och skulle kunna byggas ut lilleniimmespendel, precis som gäller för . Är statsrådet beredd allmedverka lill all detta kan ske? Frågan gälldelänskort för kollektivtrafik. Detär vanskligt all lägga fast centrala riktlinjer för hur huvudmännens ersättninglill SJ skall beräknas, eftersom förhållandena och därmed fömtsätiningarna ärmycket olika frän fall lill fall. 1 vissa föll, som i , kandet bli fråga om att huvudmannen efterfrågar eu hell trafiksystem med hela ochför ändamålet speciellt utformade tåg. I andra fall kan del bli fråga om atthuvudmannen önskar köpa vissa platser i ett redan befintligt låg. I några fallhar SJ och huvudman träffat avtal om inordnande av tågtrafik i huvudmannenstrafik- och laxisystem. Mende hittillsvarande erfarenheterna är inte entydiga, vilket bl. a. beror på attså kort lid förflutit sedan reformen om huvudmannaskapet trädde i kraft. Närfler huvudmän bildats och förhandlingarna pä allvar kommit i gång ute i landettorde behovet av mera fastlagda riktlinjer kunna bedömas bältre. LEIFZETTERBERG (c): Vi kan redan nu konstatera all förhandlingarna inie har gått i läs somdel var tänkt enligt de principiella uttalandena i proposilionen. statsrådetall del är rimligt att skall behöva upprätta enbusslinje som går parallellt med tågtrafiken för att resenärerna från Knivstaskall kunna ta sig till ? Borde inte lågförbindelsen ha kunnat utnyttjasi della sammanhang? Vadgör departementet för alt följa upp de principiella uttalandena vid reformensgenomförande? Här krävs skyndsamma åtgärder från departementet. Huvudmannaskapsfrågani är löst. Länskort är infört. Men någon samordning mellan buss- ochtågtrafik har inte skett. Jagkräver all statsrådet vidtar åtgärder och alt vi inför kammaren för redovisaivilka åtgärder som vidtas för alt följa upp reformen. Det går inte atl hänvisatill Stockholmsfallet närdet gäller länstrafiken i län. ömbreddning av trånga vägportar KommunikationsministernANITHA : Herr lalman! Det finns ännu bara fyra huvudmän bildade ilandet. Vi följer frågan i departementet, som jag sade i mitl svar, men ännu ärdet för tidigt att göra några ytterligare uttalanden om mer fastlagdariktlinjer. LEIFZETTERBERG (c): Anser statsrådet då all det är rimligl all huvudmannen skall behövabetala mer för de resenärer som ämnar åka med tåg än vad man betalar medmånadskort på lägel? Det kan inte vara detta som var meningen med riksdagensprinciputtalande . Jagvill också upprepa min fråga: Vad ämnar statsrådet göra för att tåget skallkunna stanna i ? pendlar 2 500 människor till . Voredel inte rimligt atl en del av dessa skulle kunna utnyttja tågförbindelsen? Överläggningenvar härmed slutad. § 9 Om breddningav trånga vägportar KommunikationsministernANITHA erhöll ordet för alt besvara () den 29november anmälda fråga, 1978/79:195, och anförde: har i sin fråga angett atl för jordbmkare, som harsina ägor så belägna att de måste passera väg eller järnväg, orsakar de t rängavägportarna slora problem. En ombyggnad av dessa vägportar är därför mycketangelägen. Mot denna bakgrund har frågat mig om jag ämnar ta någrasärskilda initiativ för alt lösa dessa problem. Nuvarandeprojekteringsanvisningar innebär atl vägportar för körlrafik normall inteutförs smalare än och lägre än . Vid utarbetande avvägarbetsplaner utformas eventuella körportar i nära samråd mellan vägverketoch berörda intressenter. Vad avser äldre vägportarpå det allmänna vägnätet prövas angelägenheten Ombreddning av trånga vägportar avombyggnad av dessa i samband med upprättandet av flerårsplanerna förvägbyggandet. Som bekant är denna planering i stor utsträckning decentraliseradgenom alt del framför alll är kommuner och länsstyrelser som avgör vilkavägåtgärder som är mest angelägna. För länsvägnäiet gäller dessulom altlänsstyrelserna fastställer fterårsplan. Vidarekan slalsbidrag beviljas av länsstyrelserna lill ombyggnad av äldre vägportarpå del enskilda vägnätet. Även här prövas angelägenheten av sådana ombyggnaderi förhållande lill andra vägåtgärder. Molbakgrund av alt ombyggnad av vägportar redan nu prövas vid planeringen av såvälallmänna som enskilda vägar anser jag inie au några särskilda initiativ behövervidlas för att lösa de av angivna problemen. Jag får lackastatsrådet för svarei på min fråga. Inledningsvisvilljag konstatera all det här problemet är mycket slörre än vad jag har lagitupp i min fråga lill kommunikalionsminisiern. Jag har här en uppgift om altanlalel vägportar under järnväg här i uppgår till 545, och då är inlede vägportar med som finns utefter de enskilda vägarna. Ävenom inle alla dessa vägportar är sådana atl de behöver byggas om står det ändåklart atl problemet berör mänga fier trafikanter än jordbrukarna. Får jag ocksåkommentera frågan i övrigt vill jag säga att det inte bara är bredden på envägporl som kan hindra genomfart - del kan också vara vägporlenshöjd. Bussar, virkesbilar och andra lasifordon med hög last berörs givelvisockså av svårigheterna alt passera trånga vägportar. Jaghar dock, herr lalman, vall atl begränsa frågan lill att gälla jordbrukarna,som i sin yrkesutövning drabbas särskill hårt genom att traktorer ochskördelröskor är relativt långsamtgående fordon, varför del tar mycket lång lidför dem att göra kringkörningar på framkomliga vägar. Del finns exempel päjordbmkare som måste tillbringa limmar på landsvägen för atl komma lill ochfrån den åker som är belägen pä "fel" sida om en järnväg. Varoch en förstår de problem som della förorsakar, särskilt i skördetider, då delhänger på limmar om skörden skall kunna bärgas eller kanske bli förstörd.Därför borde man verkligen göra ansträngningar för att eliminera de härflaskhalsarna. Enannan viktig aspekt i del här sammanhanget är den sysselsättningseffekt somåtgärder på del här området för med sig. Här kan med fördel byggnadsarbelaresysselsättas, något som borde vara betydelsefullt nu när arbetsläget för dengruppen är bekymmersamt. Detta är alltså ytterligare en posiliv effekl och eltskäl för kraftfulla åtgärder. Nusäger kommunikationsministern i svarei på min fråga atl problemet så atl sägaligger utanför vad hon har möjlighel atl påverka, dä del är kommuner ochlänsslyrelser som avgör vilka vägåtgärder som är mest angelägna. Lät mig göraden kommentaren all anslagen ändå i högsia grad påverkar vägplanerna. Anslagensstorlek avgör vilka möjligheter som finns atl utföra behövliga vägbyggen ellerombyggnader av vägportar. 1 , som jag kommer ifrån, har vi mångabroar med dålig bärkraft, och därför har man fått salsa myckel pengar på attbygga om dem. Det har lagit hårt pä väganslagen. Medhänvisning till vad jag har sagt om sysselsättningsläget vill jag slälla enföljdfråga till kommunikalionsminisiern:-Moiiverar inle arbetsmarknadslägetkraftigare åtgärder än vad som förulskickas i del svar jag har erhållit? Ombreddning av trånga vägportar Regeringen utfärdar som regel direktiv inför upprättandel av fterärs-och fördelningsplanerna för väg- och gatubyggandet. I de direktiv somutfärdades i är har angivits alt åtgärder som kan antas höjatrafiksäkerheten skall ges hög prioritet. Andra åtgärder som har framhållitssom angelägna är åtgärder som förbättrar den kollektiva irafikslandarden ochåtgärder på del mindre och medelstora vägnätet som underlättar jord- ochskogsbrukets och del övriga näringslivels transporter. Dessagenerella direktiv hindrar således inte kommuner och länsstyrelser från atl idel enskilda fallet planera in ombyggnad av en vägport, om detla anses merangeläget än andra vägåtgärder. Tvärtom har ju i direktiven framhållitsangelägenheten av att underlätta för bl. a. jordbrukets transporter. Somjag angav i mitt svar är vägplaneringen i stor ulslräckning decentraliserad.Del är enligt min mening nödvändigt, eftersom del är kommuner ochlänsmyndigheter som bäst känner till de brisler som finns på vägnätet och somockså kan välja de konkreia åtgärder som krävs för atl komma lill rälla medbristerna. Det skulle innebära en olycklig centralisering avplaneringsverksamheten, om regeringen gick in och beslulade i sådana frågor. KARL-ERICNORRBY (c); Jag delar till fullo kommunikationsministerns åsikt alt handläggningenbör vara decentraliserad närdet gälleratt priorilera åtgärder pävägbyggnadsområdet. Där trorjag inte att uppfattningarna skiljer sig ätnågonting alls. I det kompletterande svar som jag har fått vill jag emellertidlolka in en större förståelse för det problem jag har aktualiserat, och jagfömtsälter alt när del kommer propåer om ökade anslag för au möjliggöraombyggnad av vägportar så skall vi också kunna vänla ytteriigare medel för deländamålet. Jag ber alt fö lackastatsrådet för svarei. Jag vill barakomplellera med atl har salsats under är 1978pä sysselsätlningsfrämjande vägbyggnadsäigär- Överiäggningenvar härmed slulad. Nr 49 § 10 Föredrogs och hänvisades 1978/79:68 till skatteutskottet Särskihstatsbidrag § ' Föredrogs och bifölls till kommuner och Interpellaiionsframställning 1978/79:108 landstingskommuner § 12 Särskilt statsbidragtill kommuner och landstingskommuner Föredrogs finansutskottets betänkande 1978/79:8 medanledning av propositionen 1978/79:26 om ett särskilt statsbidrag lill kommuneroch landstingskommuner jämte molion. Ipropositionen 1978/79:26 hade regeringen (budgetdepartemeniet) föreslagitriksdagen att till Särskill statsbidrag till kommuner och landstingskommunerunder pä tilläggsbudget I lill statsbudgeten för /79under åttonde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av . Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes bl. a. följande: "Ipropositionen redovisas en överenskommelse mellan regeringen å ena sidan ochSvenska kommunförbundet och ä andra sidan, Iöverenskommelsen behandlas dels den kommunala volymutvecklingen åren 1979 och1980, dels de finansiella förulsätlningarna för kommuner och landstingskommunerår 1979. Föratt begränsa den kommunala expansionen har parterna enats om att riktpunktenför den kommunala konsumtionens volymökning bör vara per är under åren 1979och 1980. Parterna är också ense om att inom de angivna ramarna bör utbyggnadenav barnomsorg, äldrevård och långtidssjukvård prioriteras. Utrymmet förutbyggnad av andra kommunala verksamheter är mycket begränsat. Överenskommelseninnebär atl staten tillskjuter ett särskilt bidrag lill kommuner ochlandstingskommuner för , Bidraget utformas så atl det fårskaiieuljämnande effekl och motsvarar en höjning av den garanteradeskattekraften med två procentenheier av medelskatiekraften. Det särskildabidraget utgår med lägst . per invånare lill , och Göteborgskommuner och med lägst . per invånare lill övriga kommuner och tillsamtliga landstingskommuner. Det sammanlagda bidragsbeloppet beräknas till ca980 milj. kr. Samlidigt har utrymmet för extra skaileutjäm-ningsbidrag förär1979 vidgats med ca 20 milj. kr. jämfört med innevarande är Delnya bidraget ersätter det generella bidrag lill kommuner och landstingskommunerom 720 milj. kr. Dessulom bortfallerdet särskildabidrag om 122 milj. kr. som har utgått ärligen Styrelsernaför och åtar sig genomöverenskommelsen alt rekommendera kommunerna resp. landstingskommunerna allinte höja skattesatserna för är 1979." I della sammanhang hade behandlats moiionen1978/79:39 av m. fi. (vpk), vari föreslagits all riksdagenbeslulade att ulöver de i propositionen 1978/79:26 begärda medlen anvisaytterligare 1 000 milj. kr. som särskilt statsbidrag lill kommuner ochlandstingskommuner i enlighet med vad som anförts i motionen. Särskiltstatsbidrag till kommuner och landstingskommuner alt med bifall till propositionen1978/79:26 och med avslag på motionen 1978/79:39 lill Särskill statsbidrag tillkommuner och landstingskommuner på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för budgelårel 1978/79 under åttonde huvudtiteln anvisade ellförslagsanslag av . (vpk): Ett särskill statsbidrag lill kommuner och landsting - varom dettabelänkande handlar - bör kunna anses välbehövligt. Budgeibehand-lingarna ikommuner och landsiing har ånyo blottat problemet alt klara nödvändig serviceulan stora skattehöjningar. Stigande kommunalskatter och brister i denkommunala servicen ärett allvariigl problem, som särskilt hårt drabbararbetarklassen. Men ett särskill statsbidrag bör vara sådant au det lättar delekonomiska trycket på den kommunala ekonomin. Det kan man lyvärr inte säga atldet i proposilionen 26 föreslagna bidraget gör. Ivpk-motionen 39 har vi påtalat atl del särskilda statsbidraget endasl fårsymboliskt värde och inle lättar det ekonomiska trycket på kommuner ochlandsting. Finansutskotiet noterar delta såsom något som molionärerna hävdarmen avstår från all föra något resonemang i frågan. Låtmig därför peka på de faktiska omständigheter som leder till slutsatsen att detsärskilda statsbidraget endast får symboliskt värde. I proposilionen föreslåsett sammanlagt bidragsbelopp på 980 milj. kr. saml 20 milj. kr. i exlraskatteutjämningsbidrag, lillsammans .