prot · G20956 · 1978-12-31 00:00:00 — Omjagtillfrågar den här kammarens ledamöter i en vanlig votering -eller personligtman mol man - så är jag alldeles övertygad om alt en bestämd majoritet kommeralt säga: Vi är inle beredda att pruta på det trygghetssamhälle, detvälfärdssamhälle som vi har etablerat, även om det kostar pengar. Vi är bereddaatt betala. Därmedharjag inte sagt atl det nuvarande skattesystemet ärsakrosankt i alla sinadetaljer. Jag har som finansminister många, justeratskattesystemet, och det måste justeras i tidens utveckling. Men inbilla intemänniskorna rena fantasier - atl här lever vi vidare som om ingenling skulle hahänl, och någon mystisk, anonym storhet betalar de skatter som täckerkostnaderna! Denekonomiska politiken m. m. () kortgenmäle: Bara ett par ord med anledning av vad sade om desocialdemokratiska magistrarna och . Imitt inlägg hade jag anledning att beröra marginalskattens skadeverkningar.Detta ämne harju kommii att diskuteras av bl. Jag har menatatt vi naturiigtvis inte kan tänka oss någon sänkt skattebörda totalt men atlvi på något säll måste få en annan form för våra uttag av skatter, så att viinte tappar arbetsmotivationen. Jagär angelägen aU hävda att min utgångspunkt när det gäller aU så förändraskattesystemet att man får behålla mer av sin intjänade lön inte är ett alltförflitigt läsande av vad några socialdemokratiska magistrar skrivit. Denekonomiska politiken m. m. snarastså att jag har lyssnat på löntagare i vanliga inkomstlägen. GunnarSträng hade i sitt anförande inledningsvis en uppgift som inle hade medskattepolitiken atl göra men som kan vara intressant i sammanhanget. Han nämndeatt vi nu har bortåt en miljon deltidsanställda. Jag har tyvärr inga siffror,men jag har en känsla av alt antalet deltidsanställda har ökat ,just på grund av den skattetrötthetssituation som marginalskatteproblemen harskapat. Delskulle vara utomordentligt värdefullt att få närmare utrett vilken betydelsejusl skallefrågan har haft för ökningen av antalet deltidsanställda. Vi haralltför många som väljer deltiden framför heltiden, på grund av alt det inte ärså stort inkomstbortfall för den enskilde löntagaren om han i dagensmarginalskattesitualion går ned från heltid till deltid. BJÖRN.MOLIN (fp) kortgenmäle: Jag skall göra en kort kommentar till den första delen av GunnarSträngs anförande som jag lyssnade på med mycket stort inlresse. alt man borde påpeka an den återhämtning som sker i svensk ekonomi ärganska begränsad. Jag tror det är elt alldeles riktigt påslående. Vad viharsagt från finansutskottets majoritets sida är att det är en återhämtning ochatt den har ett samband med de åtgärder som har vidtagits. Men vi har inlevelal överbelona återhämtningen, ulan vi har velat peka på all det alltjämtfinns problem. Delvar intressant alt gick lillbaka lill lönekostnadsulveck-lingenunder . Han sade atl arbetsmarknadens parter också hade sittansvar och att man inte borde låla den dåvarande regeringen ensam bäraansvaret, och i del kan jag instämma. Men del jag tyckte var mest intressantvar alt häri ligger ell vikligl erkännande av atl lönekostnadsutvecklingenunder de här åren var av avgörande belydelse för de svårigheter som sedan kom.Det erkännandet ligger lilet vid sidan om det myckna lalet om del dukadebordel, som vi fick höra om kort efter regeringsskiftet . Närdel sedan gäller ulvecklingen äv marknadsandelarna, som var innepå, är det klart alt om man gör en jämförelse , ellermellan 1973 och den prognos vi har , så kommer man till det resultatsom redovisade. Då har det inte skett någon ökning avmarknadsandelarna. Men poängen i resonemanget om marknadsandelarna från vårsida är ju atl vi har lyckais bryta en nedåtgående trend, som börjaderedan 1973 och som vi alltså har kunnat bryla försl . Om man görjämförelser med ett då silualionen var lämligen ljus, ärdet klartatl man kommer till det resultatet. Vad statistiken visar ärju all vi under1976 och 1977 föriorade marknadsandelar, räknal både i löpande priser och ivolym, att vi har återvunnit marknadsandelar i mycket väsenlligutsträckning om man räknar i volym och all vi i varje fall värdemässigt intehar gjort några ytteriigare föriuster i marknadsandelarna. Konjunkturinstitutetsäger att det som framför allt har bidragit till atl deras tidigare prognosinte har slagit in och atl del har gått bättre, är att marknadsandelsvinsternai volymhar blivit så myckel slörre än beräknai. Fårjag sedan lill bara säga atl lagerutförsäljningen naturiigtvishar spelat en stor roll här. Mendet visar sig ju , när vi t. ex. har fåttnovembersiffrorna för vårt lands handel, alt vi fortfarande haren ganska storuppgång. Jag tror atl det lillsammans med andra uppgifter visar att det intebara är lagerutförsäljningen som förklarar utvecklingen ulan att det också harskett en real uppgång. Denekonomiska poUtiken m. m. GUNNARSTRÄNG (s) kort genmäle; Jag vill lill säga, att jag alllid har reagerat molatl man gör marginalskatten till det enda problemet inom den svenskaskattepolitiken. Jag utgår från all vet atl närden kommunalautdebiteringen stiger med , dvs. 1 96, stiger också marginalskatten . Den kommunala medeluldebiteringen var . 1960 och den blir . 1979.Den har stigit med 14 96, med den påverkan på marginalskatten som detta får. Enaccept av socialdemokratins skatteförslag lar ned marginalskatten mer änvad regeringsförslaget gör, helt enkelt därför att det riktar in sig på attreducera kommunalskatten med 10 96. Detkommunala skatteproblemet - del sades i går och alla vet det - är det storaproblemet. Det är här nu skall visa framfötlerna under denkommande våren. Med stort inlresse skall vi ta emot deras funderingar och derasförslag. Det är en kostsam operation, och den som ger sig på den bör rimligtvisockså vara beredd alt anvisa kompenserande finansieringsvägar till statskassannär man diskuterar ett underskott som ligger någonstans mellan 40 och 45miljarder. Jagvill göra klart en statistisk sanning lill som många inte tänker på. Det ärdrygt av fem miljoner skattebetalare vars årsinkomster liggerunder . För dem är icke marginalskatten den slora frågan, för dem ärdel helt enkelt kommunalskatten och den skall de belastas med närde ligger iinkomstlägena . Och där har vi hela den väldigapensionärs-gmppen, som i sin egenskap av ATP-pensionärer också böriarkonfronteras med skatteproblemen. Till vill jag säga, alt han lyssnade noginte riktigt så ambitiöst på mig somjag skulle ha önskat. Jag nämnde 1973 somett utgångsläge när jag lalade om ulvecklingen av marknadsandelarnavärdemässigt. Men vad jag framför allt underströk var, atl mellan andrakvartalet 1977 och - och däremellan ligger de bådadevalveringarna - har vi lappat marknadsandelar värdemässigt, vilket är envälbehövlig korrigering av allt det beröm som man gärna öser överdevalveringens välsignelse från den gamla regeringens sida. () kortgenmäle: Jag är något förvånad över att ifrågasätter om jag harklart för mig atl en skaltehöjning är delsamma som enmarginalskallehöjning. har tidigare fått höra mig-jag påminner mig bl. a. första gången, somjag tror var 1971 i på gamla Denekonomiska poUtiken m. m. - tala om nödvändigheten av au hålla igen på det kommunalaskatleuttaget, just av det skälet att detta gav till resultat aumarginalskatterna höjdes. Det har varil en av de utgångspunkter jag har haft idenna fråga . Jag vill alltså korrigera ochförsöka övertyga honom om alt jag är hell klar över atl vi på kommunalskatlesidankanske har att hämta det viktigaste materialet för alt förbättra vårtskallesystem genom att ta bort marginalskattens skadeverkningar. Fårjag dessutom mera marginellt påminna om alt när den kommunalaskattesatsen har stigit från, som del brukar hela, . lill , dvs.från 15 96 till 29 96, av den beskattningsbara inkomsten, så barden inte stigitmed 14 96, som råkade säga, ulan . Det handlari själva verket om en närmast 100-proceniig höjning av den kommunalaskallesatsen. BJÖRNMOLIN (fp) kort genmäle: Får jag bara säga alt vi alltså under1976 och 1977 har haft en minskning av marknadsandelarna räknal i löpandepriser. Konjunkturinsli-lulel redovisar en prognos som innebäroförändrad marknadsandel. Och del är klarl att det innebär en belydandeförbättring jämfört med två lidigare år då vi har haft en ganska klarminskning. prognos gjordes , och harvi fått yllerligare två månadsstatistiker över handeln som visar en fortsatt,rätt påtaglig export-uppgång. Från den grunden trorjag alt man vågar säga alldet också sker en viss ökning av marknadsandelarna räknat i löpandepriser. () kortgenmäle: Jag kan glädja med all i frågan om procent-beräkningenär han korrekt, om nu della spelar så stor roll i den här debatlen. Det avgörandeär all denna 100-procentiga höjning av kommunalskatten har medfört en14-procentig höjning av marginalskatten - del var della jag ville tala om. Detvar emellertid värdefullt atl få höra all även den folkpartisliskeriksdagsmannen tydligen hör till dem som ser den kommunalaskattebelastningen som del mest bekymmersamma i hela vår skaltepolilik ochbedömer en reduktion av kommunalskatten som del mest angelägna. I konsekvensmed delta vore det naturligtvis önskvärt alt han något modererade sin envisadiskussion om marginalskatten och flyttade över sin argumentering påkommunalskatten för att ge uttryck åt vad han innerst inne tänker. Iherr Bergqvisis första inlägg hörde vi ingenting om kommunalskatten, men detinnehöll en lång plädoajé över den besväriiga marginalskatten. Om han skiftadegracerna litet bättre, skulle vi kanske få en riktigare debatt om den härömtåliga frågan. Tillherr vill jag säga att vad som gjort att det ser litel bällre ut iavseende på vår utrikeshandel, det ärju att den hårda pressen på svenska folkethar medfört att importen hargått ner så starkt. Exporten går i och för sig hyggligtpå vissa områden, och det har blivit en liten ljusning underden allra senasleliden. Men man vågar inle dra längre växlar på den uppgången än alt överskotteti handelsbalansen blir 5,5 miljarder innevarande år och vi har enlagerutlömning som är 5,7 miljarder. Del sista är en engångsåtgärd, och därförfår vi se hur detta löper vidare . Enligtmitt förmenande kan vi emellertid inle hålla på med den här bantningskuren försvenska folkel. Den leder i sin tur lill en dålig efterfrågan på hemmamarknadenoch risker för ökad arbetslöshet. Vi måste släppa loss en stimulans somnaturligtvis kommer all leda lill all importen ökar på nytt. Det är från denutgångspunkten som jag varnar dem som med ledning av dagens ganska abnormasiluation är beredda all göra inteckningar för hela 1979. Jag varnar även deakademiska ekonomerna, som gör ungefär samma bedömningar. Denekonomiska poUtiken m. m. Förstevice lalmannen anmälde alt anhållit atl tit protokollet fåantecknat all han inte ägde rätt till ytterligare replik. i (m): När jag urspmngligen antecknade mig för alt della i denna debatt värdetföratt understryka bakgrunden lill den moderala moiionen och reservalionen isocialutskottet rörande barnbidragen. Till en del blev della diskuterat i gårkväll, men sedan kmtröken skingrats vill jag ändå göra några kommentarer lilldetla och därtill kring hela skatte- och bidragsproblemet. Detföreföll i går som om flera talare inle hade ett klart begrepp om den aktuellabefolkningssiiualionen och som om det fortfarande dröjer kvar något avMalthusianskt färgade tabuföreslällningar kring befolkningsfrågan. Jag troddefaktiskt atl vi hade kommit ifrån detla redan genom och på 1930-talel - vilka uppenbariigen för många i kammaren, men inte förmig, ligger i ett dimhöljl förflutet. Men vi har dessutom underde två senasteåren fått nya bidrag lill diskussionen från så kända och otadligt progressivakrafter som , och . Frånupplysningsverksamhet i olika delar av landet vet jag emellertid all kunskapenom den aktuella befolkningssituationen är bristfällig eller obefintlig i sågott som alla kretsar och alt opinionen är oförberedd på åtgärder, som kommeratt bli ofrånkomliga. Kanske beror della på att vi blev eniga om enpositiv hållning till befolkningsfrågan i socialutskottet, och eftersom vi vareniga och inte uppförde något publikt slagsmål, så ansågs saken ointressant imassmedia. Jag vill emellertid rekommendera kammarens ledamöter alt läsasocialutskottets belänkande 1977/78:32. Där står nämligen del mesta som är värtatt veta i den här frågan. Lätmig, herr talman, helt korl repetera några siffror om befolkningsutvecklingen. Närmakarna slog larm hade vi haft en minskning av födelsetalen från98 1927 till 85 1933, dvs. en minskning med ca 2 000 . Nuhar vi en lalserie som börjar med 114 1971 och beräknas Den ekonomiska poUtiken m. m. bli93 000 , dvs. en minskning med omkring 21 000 underen sjuårsperiod ellermed 3 000 . Föratl behålla befolkningen , måste alla kvinnor få i genomsnitt 2,1 barnunder sin barnafödande ålder. är denna siffra 1,6, plus 0,6 aborter. Vihar det lägsta födelsetalet i vår historia. 1976 var bara vart sjätte barn nr 3eller högre. Det tredje barnet - liksom de följande - är i allmänhet"planerat" i myckel slörre utsträckning än de två första. Vi har isjälva verket nästan lika många första och andra barn som vi har haft,men det är fr. o. m. det tredje barnet som det slora bortfallet sker. Ändock ärdel troligen så som en forskargrupp i visat och som nyssockså nämnde, atl många familjer skulle vilja ha mer än två barn.Uppsalastudien lyder på att 40 96 önskar tre barn och 4 96 fyra barn ellerfier, om de ekonomiska och sociala förhållandena möjliggjorde della. Jaghar velal säga detta för att rehabilitera de befolkningspoliliska aspekterna,som man nästan bad om ursäkt för i går. Men när man ser lill människorna i vårtland gäller del atl stödja dem som behöver stöd för all fullfölja sin egen"familjepolitik". Det är människornas handlande vi måste tänka på,något som i politikens värld brukar föras in under rubriken . visade här i kammaren på ett förkrossande sätt orimligheteni vårt komplicerade skatte- och bidragssystem. Hon visade klart att riksdageninte har förstått innebörden och konsekvenserna av de beslut som fattats. Ingenkan gärna tro all man avsett att åstadkomma de konsekvenser förfierbarnsfamiljer som åskådliggjorde och som ingen idebatlen ifrågasatte. fortsatt utveckling i denna riklning kommer atl sluta i absurditet och kaoshar påvisats av bl. a. i gårdagens deball liksomav-trots vad föreläste om-Gunnar i Ekoriomisk Debattoch Per i LO-iidningen. Närdet gäller barnfamiljerna, särskill de alll fåtaligare och alltför fåtaligafierbarnsfamiljerna, tycks del endast vara genom obeskattade bidrag i en ellerannan form som man inom nuvarande skattesystem kan ge något reellt oekuniärttillskott. Del är inle fråga om "för att sälla barn lillväriden", som man ibland läser i insändarspalterna och som man i går hördesägas här i kammaren, ulan vad del handlar om - för alla barnbidrag - är enviss ersättning för ofrånkomliga kosinader. Och barn kostar - mera ju fler deär. Enannan möjlighet, som vann instämmande vid moderala samlingspartietspartistämma härförleden, vore naturligtvis en återgång lill sambeskattning,med en divisionsfaktor med hänsyn lill antalet av dem som skall leva på dengemensamma arbetsinkomsten. Men delta kan uppenbarligen inle ulan vidarerealiseras . Vad som kan realiseras nu är all man - inom densamhällsekonomiska ram som de borgerliga partierna ansett möjlig all medge -gören sådan fördelning av ökningen av barnbidragen, all man fördel första och detandra barnet begränsar regeringsförslagets ökning från 240 lill . om åretför all i stället få lillfälle att för del Iredje barnet och eventuellt följandebarn lägga till ytterligare . per barn och år. Del är inle tillräckligt,men det är elt sleg i rätt riktning. En sådan fördelning ärju f ö. inle bara enfördelning mellan familjer utan också en fördelning inom en och samma familjallteftersom familjens storiek och därmed svårigheterna ökar. Jag har mycketsvårl atl förstå att en sådan åtgärd skulle kunna anses oriktig elleromoralisk. Om något är det väl elt uttryck för solidaritet. Del finns tecken påatt unga familjer med än så länge färre än tre barn mycket väl kan accepteraden tanken. Det är ingen konst alt komma med överbud, men vi är alla tvungnaatt göra prioriteringar inom begränsade ramar så länge vi inle har kommii lillbakatill lillväxlsamhället - om vi någonsin gör det. När man lyssnat till gårdagens och dagens debatter undrar man om det ärrimligl och möjligl alt diskutera detla komplicerade skatte- och bidragssystem,av snabba förändringar och stor osäkerhet, uiifrån hårt låstaideologiska föreställningar. Gårdagensdebatt mellan herrarna om effekten påsamhällsekonomin, på längre eller halvlång sikl, av väsentligaskattereduktioner visade alt tro stod mot tro. Jag känner själv ett stortobehag av atl behöva gå lill en votering om skatte- och bidragssystem, omvilkas konsekvenser man inte har någon säker föreställning. Jaghar här i kammaren uttryckt mig kritiskt mot slora datasystem,och jag är fortfarande kritisk mot deras allt större makt i och över vårtsamhälle, men jag är inle lika kritisk mot datorer som instrument förexperimentella matematiska analyser - vad som brukas kallas systemanalys, f ö.en verksamhet som i går gav ett beundransvärt bidrag lill. Måstevi inte angripa hela skatte- och bidragsproblematiken på elt mer vetenskapligtsätt? Måsle vi inte först fråga oss: Om man vill uppnå en optimal skatteinkomstför att betala den offentliga verksamheten och klara vissa bestämdastöd och garderingar för vissa medborgargrup-per, exempelvis pensionärer ochbarnfamiljer, måsle det då inte vara möjligl alt köra sådana program i datorerunder olika simulerade förutsättningar och med olika alternativ - och också medolika antaganden om medborgarnas sannolika reaktioner vid anpassningen lill detena eller del andra systemet? Skulledet inte vara möjligl atl ersätta en debatt som förs från ideologiskautgångspunkter, märkvärdigt fjärran från många vanliga medborgares vardag ochderas faktiska beleende, med konsekvensanalyiiska resonemang om vilkenkombination av åtgärder som - oberoende av ideologiska förtecken -kan förväntasge de resultat man egentligen vill ha? Vadär det vi håller på atl diskulera här? Det tycks vara en politik för nästaåreller nästa halvår-när vi behöver en sikt till slutet av detta sekel.Såviiijag kunde höra var det i går endast som antydde atl hansåg problemen på rikligt lång sikt. Skulleinte socialdemokraterna kunna göra det också? Vi har under de senasteårtiondena selt socialdemokraterna försvara sambeskattning för alt sedanföreslå särbeskattning, bekämpa förslag om omsättningsskatt för atl Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska poUtiken m. m. sedaninföra omsättningsskatt och, efter alt länge ha bekämpatmarginalskat-telänkandet, erkänna alt delta är ett problem som man ärberedd alt försöka lösa. Är inle liden inne för oss alla alt inta en rationell,snarare än en emotionell, attityd till frågan om hur vi skall kunna förena en -i förhållande lill vad som är fallet i många andra länder - hög skattekvot avBNP med en hög grad av initiativ och Jörmåga eller, för att citera vad OlofPalme råkade säga i går, med en möjlighel atl bevara "resterna av eltborgerligt samhälle"? Den verkligt farliga färdriktningen inför 1980-talet- för atl återigen anknyta lill -är in i slagnaiionssamhällel, därinitiativ saknas eller bromsas av en i syslem satt inre tröghet och där förmågaär en egenskap som väcker misstänksamhet och avundsjuka och därför av den klokei jämlikhetens inlresse bör hållas tillbaka. Detta är några refiexioner av en som från parketten har följtpremiäraktörernas prestationer. Jag förmodar atl mina enkla funderingar kommeralt begravas i protokollens eviga glömska, men del har känts ofrånkomligt allredovisa dem lill den verkan det hava kan. Meddetla, herr talman, ber jag atl få yrka bifall till reservalionen 2 isocialutskottels betänkande 1978/79:21. Mitl inlägg kommer atl behandla avsnittet fiyttningsbidrag m. m. iarbetsmarknadsutskottets betänkande 1978/79:15. Socialdemokraternastår bakom utskousmajoriietens skrivning i detta avsnitt. Inledningsvis villjag underslryka utskottsmajoriieiens skrivning: "Avgörande förmorgondagens befolknings- och sysselsättningsutveckling i skogslänen blir intestatens bidrag vid flyttning ulan våra regionalpoliliska insatser-- ." Dagensutflyttning beror inie på flyitningsbidragets storlek, Det är brislen på arbele i skogslänen som gör atl folkflyttar. Det krävs slora näringspolitiska och regionalpoliliska insatser föratthejda utflyttningen från skogslänen, som är ett resullat av den borgerligatrepartiregeringens politik, en politik där haft huvudansvaret förnäringspolitiken, regionalpolitiken och glesbygdspolitiken. Delta är eltfakium som inle kan komma ifrån. Herrialman!När jag lyssnade på . Åsling i går gjorde jag reflexionen attcenterpartisterna själva medger atl deras decentraliserade regionalpolitik, somvaril ett stort nummer i valrörelsen, inle är något som tål att konfronterasmed verkligheten när partiet befinner sig i regeringsställning. Den är endastlämpad all torgföras när är i oppositionsställning. Utflyttning, ökadarbetslöshet och ökal behov av arbelsmarknadspolitiska insaiser i skogslänentillsammans med påfallande lystnad om regionalpolitiken under desenaste två åren bekräftar också delta. Denförsta Fälldinska budgeten innehöll en ökning av flyitningsstimule-randeåtgärder med 21,2 milj. kr. Då var och hans partikamratertysta. vill minska den s. k. starthjälpen med . Det ärcenterns recept mot befolkningskoncentralionen, men del är en mycket svagplattform för nya decenlraliseringspolilik. Nilssonskrev i sin molion att när "den ekonomiska aktiviteten i samhället stiger,då ökar också koncentralionslendenserna". Det är elt riktigt konstaterande,och därför är del också angeläget att vi fär en socialdemokralisk regering, sommålmedvetet arbetar för en regional balans. Cenlerpartiethar i regeringsställning lyckais all i en lågkonjunktur öka koncentrationen.Flyitningsströmmarna går lill . Utgångspunkten för bedömningenav den decentraliserade regionalpolitiken måste självfallet vara den borgerligatrepartiregeringens tillträde. , som var talesman för cenlerpartiet vid den lidpunkten, var myckelpositiv och konstaterade med tillfredsställelse atl dennegativa trenden i skogslänen hade brutits. Detta var elt helt riktigtkonstaterande. Del hade skett en inflyttning lill skogslänen, och vi hade fåtten ökning av sysselsättningen och en ökad framtidstron. Detvar resultatet av målmedvetna insaiser från den socialdemokraliska regeringenssida på olika områden, exempelvis ökade investeringar i statliga indusirier,ullokalisering av statliga verk, decentraliserad högskola, slöd lill jord- ochskogsbruket. Den positiva utvecklingen avbröts emellertid vid den borgerligatrepartiregeringens tillträde. I enlighel med sin ideologi litade den på defria marknadskrafterna. I marknadskrafternas fria spel ingår inga komponentersom leder lill regional balans. Idecember 1976 hade socialdemokraterna en annan syn på behovet avregionalpolitiskt stöd i skogslänen. Den borgerliga riksdagsmajoriletenuttalade bl. a. att del inte heller ulan vidare var klart alt under senare lidalla orter inom del allmänna stödområdet varit i behov av slöd - en klarviljeyttring atl slödel skulle få en annan inriktning. Sammaviljeyttring kom också lill uttryck när den dåvarande industriministern, . Åsling, meddelade atl nya kommuner kunde söka sig in i grå zonen. Närvi senast behandlade regionalpolitiken, så kunde vi konstatera atlregeringen varit framgångsrik när del gällt att sprida lokaliseringsstödutanför stödområdet. konstaterade i sitt betänkande iapril: "Som framgår av siffrorna har lokaliserings-slödeli större omfallning än tidigare gått till de delar av landei som ligger ulanfördel allmänna stödområdet." Delvar en medveten politik som medförde att utflyttningen från skogslänen kom igång. efter trepartiregeringens tillträde fick arbelslöshelshotadebyggnadsarbetare rådet från dåvarande statssekreteraren i industridepartementetalt flytta söderut.