prot · G20935 · 1978-12-31 00:00:00 — Det finns,somjag påpekat, flera tungt vägande skäl för all regeringen på allvar tar uppfrågan om förkortad arbeistid för alla och att en konkret plan framläggs påhuren nedtrappning kan ske. 1min inlerpellation har jag som motivering för arbetstidsförkortningen främstanfört tre skäl: utslagningen från arbetslivet, utvecklingen av deltidsarbetetoch frågan om jämställdhet mellan kvinnor och män. Min uppfallning är alt enförkortad arbeisdag är nödvändig för att komma till rälla med dessa problem. Eftersomsvaret pä inlerpellationen inte för frågan närmare en lösning -statsrådet nöjersig med alt hänvisa lill pågiiende ulredning, och del ärju ell vanligt svar -vill jag passa på tillfället all ytteriigare belysa de frågeställningar som jaghar tagit upp i inlerpellationen. Detär inte enbari genom arbetslöshet som alll fler människor slås ut frånarbelslivet. Denna utslagning och utsortering har flera orsaker. Den viktigasteärden höga arbetsintensiteten. Effektivitetskrav, rationaliseringar medständiga krav på ökad produktion, frambringar en ökad arbetsintensitet, som isin tur är en av orsakerna lill att stressen ökal i jobben. Profilen skallupprätthållas, och det kan bara ske genom en ökad utsugning av lönarbetarna,som är de enda som skapar nya värden. Den tekniska utvecklingen har inle hellerutnyttjats för alt förbättra arbetsförhållandena för de anslällda. Även ommånga fysiskt tunga arbeten försvunnit, så har de i stället ersatts av monotonapassningsarbeten. Människan har blivit underordnad maskinen, dess arbetstaktoch organisation. Detta innebär hårt styrda arbetsuppgifter. För kapitalel ären effeklivisering av arbetsprocessen nödvändig för att upprätthålla och ökalönsamheten. Profithänsynen väger tyngre än hänsynen till de arbelandes hälsa,det finns det många bevis för. Den moderna tekniken används inte till atlåstadkomma ett mänskligare arbetsliv. Siffror visar att över en miljon arbetarevarje dag är borta från den öppna arbetsmarknaden på grund av sjukskrivning,utslagning, utsortering eller arbelslöshel. Ca 500 000 personer är borta varjedag på grund av sjukdom. Aktuella undersökningar visar alt en tredjedel avdessa - minst 150 000 - är borta på grund av stressfaktorer. Det säger en del. Detär inte bara inom industrin som arbetskraften utsorteras. Privatföretagenseffektivitets- och ralionaliseringsmetoder sprids i allt snabbare takt inomalla sektorer, bland såväl arbetare som tjänstemän i låg- och mellanställning.De tidigare tjänstemannauppgifterna har till stor del omvandlats till"industriellt kontorsarbete" och nya uppgifter främst inom"dalan" har gjort arbetsuppgifterna än mer likartade industrins. Denökande offentliga sektorn visar pä samma utveckling. a. sjukvärden hareffektivitetskraven ökal och siressreaklioner blivit allt vanligare. Deanställda på den offenlliga sektorn drabbas mycket hårt av detkapitalistiska samhällets effektivitetskrav. Kommunernas och landstingensdåliga ekonomi har hårt drabbat de anställda på alla vård- och serviceområden.Personalen har inle ökat i samma takt som verksamheien byggts ut.Arbetstidsförkortningar har genomförts utan personaltillskott, rationaliseringarmed ökade arbetsuppgifter atl sköta som lidigare har genomförts.Överbeläggning är en annan orsak som skapar ökade arbetsinsatser för storayrkesgrupper. Dettahar fått som följd en onormal personalomsättning och medfört alt övervägandedelen anställda, exempelvis inom vårdsektorn, arbetar på dellid.Personalomsäuningar på 70 96 och upp lill 100 96 är inte någonling ovanligt -siffror som är hell oacceptabla ur såväl vård- som ekonomisk synpunkt. Del ärkostsamt alt ständigt nyrekryiera personal. Trots den ökade arbelslöshetenkvarstår fortfarande svårigheterna alt över huvud laget fö personal till dessajobb. Omöjligaarbetsförhållanden har medfört atl allt fler av de offentliganställda nuarbetar på deltid. På landstingssidan har andelen deltidsarbetande pä lio årökat frän . Inom primärkommunerna har utvecklingen varit ännu meradrastisk: där är 77 96 del- och timanställda. Av de natiarbetande inomsjukvården är bara 8 96 heltidsarbelande. Deltidsarbetetär naturiigtvis en bra arbetsform för arbelsköparna genom alt det underlättarderas personalplanering: arbetstiden kan utnyttjas maximalt. Men för denenskilde individen innebär det fiera nackdelar, som kan sammanfattas i atl detinnebär en otrygg anställning. Ominförande av sex timmars arbetsdag 0/7/införande av sex timmars arbetsdag Eftersomdet är kvinnorna som arbetar dellid har deltidsarbetet medverkat lill atlbefästa familjestrukturen och förhindra jämställdheten mellan män och kvinnor.Samhället har hänsynslöst utnyttjat kvinnor som ställt upp på deltidsarbete.Hemarbetet har inte behövt förändras. Utbyggnaden av barnomsorgen har kunnathållas nere. Boendemiljön har inte förändrats, och den könsuppdeladearbetsmarknaden har ytterligare förstärkts. Alt deltidsarbetet är fritt vallav kvinnorna är inte riktigt, om hänsyn tas till alla de hinder som finns fördem au ta elt heltidsarbete - den dåliga barnlillsynen, dåliga kollektivakommunikationer, brist på arbete, arbetsmiljön etc. Det är helt enkelt intemöjligt att förena ett vettigt liv med två heltidsarbelande i en familj. Ulöveratt barnen drabbas omöjliggörs deltagandet i samhällsuppbyggnaden.Organisationsarbetet kommer i kläm - inte ens i den fackliga verksamheien kankvinnorna della - och del blir då ett hinder för alla de anställda att lösaproblem på arbetsplatsen. För kvinnorna betyder det ell fortsatt beroende av enannan försörjare, eftersom arbetstidens längd och veckolönen är den avgörandefrågan för ekonomiski oberoende - det ekonomiska oberoende som ärförutsättningen för jämställdhet. Deltidsarbetet hindrar också kvinnorna frånatl konkurrera om de kvalificerade jobben. Statsrådethar i sitt svar kommenterat min uppfattning, att möjligheten till förkortadarbetstid för enbari småbarnsföräldrar inle löser jämställdhetsproblemet, ulanatl bestrida min uppfattning. I statsrådets svar finns vad jag menar är ettönsketänkande, nämligen all även småbarnsfäderna i högre grad än nu skallanpassa sina arbetstider så atl de får mera lid au umgås med sina barn och altdel skall leda lill ett mer jämställt föräldraskap samt skapa förutsättningarför en utjämning på arbetsmarknaden, så alt deltidsarbete inle koncentrerastill kvinnodominerade yrken. Del kommer säkert länge atl förbli enbart ettönsketänkande. Delfinns f ö. redan exempel pä hur del kommer atl bli. Det finns -jag harredovisai det i interpellationen - från uppgifter om att 17 av 246 som begärt kortare arbetstid är småbarnspappor. De övriga ärmammorna. Del finns även andra belägg för att i familjer med små barn pappornaökar sin arbetstid utanför hemmet - män som har en genomsnittligarbeistid - medan mammorna förkortar sin. Del ärju inteheller något revolutionerande förslag, då mer än hälften av allaförvärvsarbetande kvinnor redan har en påtvingad förkortad arbeistid. Och dåkostnaden för den förkortade arbetsdagen skall betalas av den enskilde blir detytteriigare ett skäl för all del blir kvinnorna som stannar hemma. Men.herr talman, inlerpellationen gäller inle bara en arbeismarknad där kvinnor ochmän är mer jämställda, den gäller också hur man skall skapa möjlighel för allaatt förena arbete och familjeliv och att skapa arbetsförhållanden så altmänniskor inte helt slås ut frän arbetslivet genom omänskliga krav. Här måste,enligl min mening, en arbetstidsförkortning för alla sättas in. Menslalsrådel kanske har andra recept för detla som inte redovisals iinterpellationssvaret, och då vill jag gärna få veta det. anger i princip tre skäl fören förkortning avarbetstiden. Del är bristerna i arbetsmiljön, strukturomvandlingen i näringslivetsamt deltidsarbetet och behovel av en bällre jämställdhet. Förau ta arbetsmiljön först så är det väl rikligt all mänga männ iskor har elttungt och hetsigt jobb. Men frågan är om man kommer ät de bristerna med enförkortning av arbetstiden. Skulle man inle i stället göra som vi försökergöra, nämligen salsa på förbättringar inom arbetsmiljön? Under1970-talel haren omfattande reformverksamhet på arbets miljöområdet bedrivits.Vikliga reformer har genomförts, reformer som syftar lill att demokratiseraarbetslivet, öka iryggheten för de anslällda och anpassa förhållandena iarbetslivet till människornas förutsättningar och behov. Genom den nyaarbetsmiljölagen, som hell trädde i kraft, , har deanställdas medverkan i utformningen av arbetsmiljön förstärkts.Medbestämmandelagen ger också de anställda möjlighel lill ett vidgat inflytandeöver arbetsmiljön, och del är min beslämda uppfallning atl bristerna iarbetsmiljön i första hand måste rättas till på våra arbetsplatser genom dereformer vi genomför och inle genom en sänkning av arbetstiden. Delhar också uttryckts en oro från fackligt håll att arbetet, om man genomför enförkortning av arbetstiden, skulle kunna bli ännu hetsigare. Man ser inleförkortningen av arbetstiden som en så enkel lösning. Ävenom vi är överens om att målet pä sikl är att nå en arbetstidsförkortning såfår vi nog gå litet varligt fram och i första hand satsa på alt förbättraarbetsmiljön. Detär många kvinnor som väljer deltidsarbete för alt de vill ha det. Men det ärväl också, som sade, många som väljer det för all del finns enmängd arbetshinder. De har länga resor lill jobbet, de får ingen barnomsorg ochdärför försöker de la ett deltidsarbete. Det som är glädjande är i alla fallatl det är det länga deltidsarbeiei -den sextimmarsdag som - som mänga av dessa kvinnor har. Det har även genomförtsinformationskampanjer när del gäller betydelsen av atl arbeta ell tillräckligtantal timmar för all få del av den sociala trygghet som vi strävar efter attalla skall ha i arbetslivet. Del är fortfarande alltför många kvinnor somarbetar så korl tid alt de går miste om den sociala tryggheten, och där måslevi fortsätta alt bedriva informationsarbete. Mångamän deltar inte heller i hemarbetet. Del är också en orsak till au kvinnornaväljer deltidsarbete. Det har ju redovisats ganska skrämmande siffror om detla.Även om båda föräldrarna arbetar så lar männen i väldigt litenutsträckning sin del av arbetet i hemmet. Men där är det ell långsiktigt jobbmed attitydförändringar och annat vi behöver driva. Närdel gäller rätten för småbarnsföräldrar, alltså även fäder, atl få minska sinarbetstid lill sex limmar säger jag i svarei att en sådan möjlighet kan bidratill att öka jämställdheten och lill atl det blir fler män somjobbar hemma medbarnen. menar emellertid atl delta bara konserverarkönsrollsmönstret, för del har en försöksverksamhet som Ominförande av sex timmars arbetsdag 0/77införande av sex timmars arbetsdag kommun bedrivit i femmånader visat. Jag tror inte alt man kan dra några slutsatser efter enförsöksverksamhet . Den lag som det gäller träder i kraft den 1januari 1979, och vi vet ju att sådana här reformer slår igenom långsamt. Menvi skall arbeta för alt lagen skall få effekl, så alt många fler fäder kommeralt ta chansen alt förkorta sin arbetstid. Det blir då ytteriigare ett led i enpåverkan på andra män att de också kan förkorta sin arbetstid. KARINNORDLANDER (vpk): säger att arbetsmiljön har förbättrats och atl del är detman måste satsa på. Jag tror också alt man skall satsa på en förbättradarbetsmiljö. Men del finns mycket som motsäger jusl detta att arbetsmiljön harblivit bältre - det var det jag försökte tala om. Utslagningen ökar när detgäller äldre människor, handikappade och ungdomar med dålig utbildning.Förtidspensioneringen, ökningen av deltidsarbetet, den stora personalomsättningenoch många andra ting visar atl arbetsmiljön inte är som den borde vara. Den harinle förbättrats. Tvärtom har arbetsintensiteten ökat och jobben blivit mermonotona. Del är inte bara fysiska skador ulan psykiska besvär somdrabbar jobbarna. Jagskulle kunna hålla med professor när han säger atl det är synd ommännen, även om jag inte helt är överens med honom om alla hans motiveringar.Om lagen till rätt för småbarnsföräldrar till en kortare arbetstid i ställethade gälll småbarnspappornas inte bara rätt utan skyldighet att ta ledigt vidbarns födelse skulle jag ha ställt upp hundraprocentigt. Men de skullenaturligtvis då också ha fölt en lönekompensation. Jag tror all del skullemedverka till au förhindra en del av den utslagning från arbetet som sker.Det skulle ha påskyndat jämställdheten mellan män och kvinnor genom all männenfick en bältre insikt i kvinnornas situation och dubbelarbete. Menvad skall man göra inom den offenlliga sekiorn och det slora antal kvinnor somär anslällda exempelvis inom sjukvården? Vad skall man göra där för attförbättra nyrekryteringen och personalomsättningen, som är en av debesvärligaste frågorna? Ulvecklingen visar alt den nu gällande 40-timmarsveckanär hell omöjlig. Den är helt enkelt inte hållbar. Det måsle också till merpersonal om sjukvården skall kunna fungera tillfredsställande. säger i sittsvar: "Dearbetstidsreformer som genomförts eller förberetts under 1970-talel har varitdels generella, dels selektiva. Säriösningar för vissa branscher eller grupperhar hillills motiverats främst utifrån arbetets art men även utifrån denenskilde arbetstagarens förhållanden. Vidare har hänsyn tagils till delpraktiskt föreliggande behovet av en förkortning av arbetstiden och deprakliska möjlighelerna atl genomföra den." Fårjag tolka detta så att-statsrådet är villig att hänföra de sjukvårdsan-slällda,som verkligen tillhörde skiftarbelande, lill en grupp som i första hand bordeha rätt till en förkortad arbetsdag? När det gäller sjukvårdspersonalen och dess arbeismiljö vet jag mycketväl att silualionen är väldigt besvärlig. Personalen har svåraarbetsmiljöförhållanden. Där står min förhoppning till det ökade medbestämmandesom man nu har möjlighet till iarbetsmiljöfrågor, och jag tror atl man denvägen kan komma fram till bättre arbetsförhållanden för sjukvårdspersonalen. Beträffandede olika branscherna tänkte jag specielll på gruvarbetarna, som jag vet redanhar en kortare arbetsdag. Rättenlill sex limmars arbeisdag för småbarnsföräldrar får vi se som elt led iutvecklingen. När det ekonomiska utrymmet räcker till och närparterna vill ta ul en standardökning i form av kortare arbetstid kan vi varamogna för att ytterligare förkorta arbetstiden. 0/77Ceaverkens framtida ställning KARINNORDLANDER (vpk): Medbestämmandelagen ger inte de anställda på den kommunala sidan såstora rättigheter - del vet . Personalomsättningen har de ingamöjligheter all påverka, och den är kanske det slora problemet i del här sammanhanget. Jagvill slälla en sista fråga lill : Är vi över huvud tagel överens omen arbetstidsförkortning för alla? Det finns en överenskommelse om att en arbetstidsförkortning ärnågonting som vi skall arbeta för på sikl. Den gjordes mellan dåvaranderegeringen och representanter för löntagarnas huvudorganisationer när mantilLsatie delegationen för arbelstidsfrågor. Jag anser all det inle finns någonanledning att gä ifrån den överenskommelsen. Närdet gäller sjukvårdspersonalens ställning och arbetsmiljöfrågorna vill jaggärna säga att personalen själv fäster väldigi stor vikt vid medbestämmandetoch tror au del skall kunna ge utdelning. Överläggningenvar härmed slutad. § 10 Om Ceaverkensframtida ställning HandelsministernHÄDAR erhöll ordet för all besvara () den 19 oktoberanmälda interpellation, 1978/79:50, och anförde: har frågat mig om jag är beredd alt iberedskapsbevarande syfte vidta åtgärder som säkerställer Ceaverkensfortbestånd och ulveckling som ett - så långt möjligl - av utländska intressenoberoende svenskägt företag. Ceaverken med 250anslällda i ägs av och är 4 protokoll 1978/79:35-36 Sverigesenda tillverkare av röntgenfilm. Företaget arbeiar dock i hård konkurrens medmultinationella förelag som , och Agfa-Gevaerl. Ceaverken har underde redovisai alll större årliga underskott. visarprognosen mot en förlust på åtskilliga . Eftersom tillverkningenav röntgenfilm är mycket forskningsintensiv och stadd i snabb tekniskutveckling bedömer ägaren. , alt Ceaverken i framliden kommeralt möta en allt hårdare marknad dä deras konkurrenter besitter överiägsenforskningskapacitet och myckel stora tekniska resurser. Efter överläggningar medöverstyrelsen för ekonomiski försvar (ÖEF) undersöker Slatsföi;elagmöjlighelerna lill försäljning av Ceaverken till eu stort företag i branschen.Lyckas inle detta bedömer man all förelaget måste läggas ner om inte staten viastatsbudgeten kan täcka uppkommande föriusier. Jagdelar Bengl åsikt att det är myckel viktigt att vår försörjning medröntgenfilm i en avspärrningssituation kan säkras. Detla kan ske på i huvudsaktre sätt: Produktion i fredslid. Beredskapslagring av rönigenfilm. En kombination av beredskapslager ochproduktionskapacitet i malpåse. Detalternativ som jag föredrar - och jag är säker på all delarmin uppfattning - är en produktion i fredstid vid ell livskraftigtinduslriföretag som inte behöver statliga subventioner eller driftstöd. Statsföretagsprognoser visar atl Ceaverken inte kommer att kunna leva vidare av egen kraft.Jag finner del därför naturligt att har tagit kontakt med delförelag som Ceaverken har tekniskt utbyte med för att undersökamöjlighelerna till en försäljning. Överstyrelsenför ekonomiskt försvar följer dessa kontakter och bevakar alt Sverigesförsörjningsberedskapsinlressen härvid tillgodoses. Vid en eventuellförsäljning till utländskt företag skulle beredskapsiniressena kunnatillgodoses exempelvis genom atl i köpeavtalet föreskrivs alt produklionen iungefär hittillsvarande omfattning skall ske inom gränser. Jag ber alt fåtacka handelsministern för interpellationssvaret. Svaretredovisar det hårda konkurrensläget för Ceaverken, som ärdet enda företaget iNorden med såväl utvecklings- som produktionskapacitet pä ett strategisktviktigt område. Och - tyvärr - del accepterar underkastelse. Det har särskilda orsaker. En är alt jättarna -statsrådet nämner tre,men de är åtminstone än sä länge fem - lydligen har valt all pröva sina krafterjust i . Svenska landsting får köpa röntgenfilm för mellan 21 och 23kr./m inedan de tre exportörer som jag har uppgift från lar ut mellan 38 och 40kr/m' i sina egna hemländer. De tar alltså ut ca 80 96 högre pris hemma än iSverige. Det ärju bra för svenskalandsting, men kan någon tro atl den fröjden Nej, priset kommer säkert att bli ell hell annat när"välgörarna" har nått sitt syfte. Branschorganhar slagit larm för atl få utrönt huruvida dumpingsilualion föreligger, och omjag är rätt underrättad har det förekommit ett par förhandlingskontakter mellanSverige och ett av exportländerna. Ärjagrätt underrättad på den punkten? Vad har i så fall överläggningarna lett lill?Anser statsrådet del erforderiigl atl sätta press på förhandlingsproceduren?Ser statsrådet del lämpligt alt med fortsatta åtgärder försöka komma lill rättamed dumpingsilualionen? Är verkligen underkastelse enda utvägen? Visocialdemokraler är inte protektionister, och vi vill inte vara med om attslälla svenskl näringsliv utanför samverkan med andra. Och det går kanske attkomma fram lill lämpliga samverkansformer även på detla område. Men inte kanväl värt land ge upp sin forsknings- och utvecklingskapacitet här! Delta är enfråga både för värt ekonomiska och psykologiska försvar och för vårindustripolitik. Härhar man funnit att Ceaverken inte kan leva vidare av egen kraft, läser jag. Ja,den situationen är verkligen inte detta företag ensamt om. Del är väl rätt genomgåendeså att det behövs tillskott av ägarkapital för att utveckla förelag. Det ärutveckling och inte avveckling som behövs i svenskt näringsliv. Inte minst bördel gälla företag som tillverkar i krig som i fred och som tillverkar ifredskriser livsnödvändiga produkter. Anserverkligen statsrådet alt alla möjligheter är uttömda? Går det inte atl medutvecklingsåtgärder och med åtgärder syftande till alt åstadkomma en rimligarekonkurrenssituation ge landet trygghet på det här området? Kan det inte ske genomall Ceaverken för möjlighel att som fylla sin viktiga beredskapsroll? Någotkostar del, men del gör ju försvarsberedskap. Rönigenfilm kan lagras i varjefall halviannai år, men fotosällningspapper är en verklig färskvara som inlekan lagras mer än något halvår. Sådanl papper är nödvändigl omtidningarna skall kunna komma ut och informationen fungera. Och del är viktigti en ödesslund. Hurjag ser på förhoppningen all produktionskapaciteten genom föreskrifter iköpavtal skulle bevaras och produklionen i slorl få fortsättasom nu efter en försäljning till ell av de slora multinationella förelagenskulle jag kunna illustrera med atl ta upp "Barnatro" - om jag kundesjunga. Vårtförsvar skall vara defensivt. Därmed menas aU det inle skall hota andra. Därförbehöver det inte vara passivt. Det här svaret är genomsyrat av passivitet. Nubehöver inle detta misskreditera handelsministern i alltför hög grad. Detligger inget översinnligt i statsrådsämbeten, och det tar tid alt sälta sig ini en ny problematik även för en erkänt belydande kapacitet som -detförslår jag. Dethär svaret är uppenbariigen utarbetat för hans konservativa företrädare iämbetet. Jag vill inte se del som bekräftelse på en definitiv kapitulation. 0/77Ceaverkens framtida ställning 0/77Ceaverkens framtida ställning Därföravrundar jag miu lack för aU statsrådet har svarat med atl än en gång fråga ominte statsrådet kan tänka sig all la ell lag för alt ge Ceaverken i Strängnäsmöjlighet att utvecklas och leva vidare som ell i möjligaste män av utländskakonkurrenlinlressen oberoende företag. Jag hoppas atl vi skall kunna ta många gemensamma nya tag för all setill dels atl yi i har stora, konkurrenskraftiga förelag, dels atl vifår en riktig satsning när det gäller de insaiser vi i de avseendena gemensamlkan göra, dels ock atl vår försörjning av nödvändiga och livsviktiga varortryggas. Omdumping förekommer bör detla motverkas. Del förhållandet all det finns fleraföretag än dem jag nämnde i milt svar som är verksamma på detta område lyderemellertid på att konkurrenssituationen dem emellan är förhållandevis god. Delutgör i sig ett korrektiv mol dumping. Detär önskvärt att Ceaverken räddas - del är alldeles riktigt. Det är också delsom är syftet med den åtgärd som nu söker vidta. Vad man vill åstadkommaär att produktionen skall kunna fortsätta och all Ceaverken skall kunna levakvar som ett livskraftigt företag. Atlförelaget skulle ägas av ett utländskt företag är enligt min bedömning intenödvändigtvis någon nackdel från beredskapssynpunkt. Jag erinrar om alt detfinns andra förelag med utländska ägarintressen som är verksamma i ochsom på elt mycket konstruktivt och bra sätt medverkar i vårförsörjningsberedskap och vår försvarsindustri. Jag kan nämna Standard Radio,som gör militära radioapparater, och Svenska , som sysslar med andra förförsvaret vikliga produkter. Vihar inle bedömt det så - och det har inte heller någon lidigare regering gjort- att försörjningsberedskapen i de avseendena skulle ha eftersatts eller atldessa förelag inte skulle vara pålitliga. Låt oss inte glömma bort alt dessaföretag - även om del finns ett utländskt ägarintresse i bakgrunden - skallverka enligt svenska lagar och bestämmelser och även gör det. 1en överenskommelse om en eventuell försäljning av Ceaverken fömtsatts köparenlämna garantier för att försörjningsberedskapen upprätthålls. Del är elt mycketslarki önskemål från beredskapssynpunkt, ett önskemål som överstyrelsen förekonomiskt försvar på alla sätt har till uppgift att tillvarata. Jagtycker, även om del inle var någon nyhet för mig, att det var myckel bra att fåhöra all den svenska socialdemokratin inte avser alt gå in på enprotektionistisk linje. Jag tror att det är mycket väsentligt atl det i den lidvi nu lever i, när de protektionistiska strömningarna är så siarka runt om ivärlden, finns en gemensam syn över partilinjerna på dessa frågor, en syn sominnebär alt man skall värna om den svenska frihandelsiraditionen och inteåterfalla i protektionistiska strävanden.