prot · G209119 · 1978-12-31 00:00:00 — Men del är fel alt utifrån den målsättningen draslutsatser i politiskt omstridda frågor och säga att det av förskolansmålsättning följer atl man skall anordna demonstrationer i dessa frågor. Fråganom en bilfri innerstad är ju omstridd i och någonmajoritet har såvitt jag vet inte uttalat sig fören sådan. Del är ofrånkomligt-jag upprepar det, och jag tror atl varje människa innerst inne erkänner det -atl del blir personalen som här får etl avgörande inflytande. Och har mandragit för långtgående slutsatser av den allmänna målsättningen. Delär litet märkligt att , trots all hon har yttrat sig fleragånger, inle har sagt etl enda ord om del problem som ligger i att del, inäsian varje fråga där man skulle kunna anordna demonstrationer, flnns enminoritet av barn som själva eller vars föräldrar haren annan uppfattning. Dehamnar i en utsatt siluaiion. Det var omtanken om dem som en gång gjorde atlman sade nej lill atl ha t. ex. religiösa ceremonier i skola och förskola. (vpk): Jag konstaterar atl inle med ett ord har kommenteratvad jag sade om och den kommersiella kulturindustrin. Jagrekommenderar atl besöka någol av daghemmen i . Han kommer då atl finna alt samtliga barn ställer upp för altbekämpa den ohämmade privatbilismen. Jag skulle vilja påstå atl han verkligerturtderskallar barnen, deras erfarenheter och deras egen vilja. Del kan väl ändåinle vara sä, att bara för att etl ärende är politiskt omstritt i Stockholmskommunfullmäktige sä skall man förhindra barnen all uttrycka en vilja i denfrågan. Om del någonstans läggs ned ett diskotek och barnen vill anordna endemonstration mot nedläggningen, gäller samma resonemang som jag lidigare harfört. Barnen, liksom deras föräldrar och personal, har möjlighet atl anordnademonstrationer, men de bör inle ligga inom ramen för daghemmens ordinarieverksamhet. Det är del besked som jag vill ge. Jagtror all varje människa som har träffat barn mellan tre och sex är, och som harnågon kunskap om förhållandena på elt daghem, inser atl om man frångår denprincipen är del lätt hänt atl del blir personalen som avgör vilkademonstrationer som skall anordnas. Det är konstigt att inte kanerkänna delta. Del är det som ligger bakom respekten för barnens integritet - idella sammanhang även minoritetens. (vpk): Får jag ställa en fråga. Barnen och personalert får uppenbarligen integå ulanför daghemmen. Får barnen på daghemmen måla affischer mot bilismen,eller kränker man även då deras integritet? Det resonemartg som är fullständigt absurt. Del innebär alt man kan lägga ned all verksamhet päförskolorna - för säg den fråga som inle är politisk. Del kanske äronödigt alt föriänga diskussionen. Jagtycker att del är bra - och det tror jag alla lycker - atl man uppmärksammarsamhällsfrågor pä daghem och andra institutioner, alt man för en diskussion ochgärna all man målar, ritar, illustrerar med teater osv. Men det är en heltannan sak att tåga i väg med daghemsbarn i en politisk demonstration. Det ärkonstigt atl inle förslär det. Omskälen för tillsättning av en utredning om kontraktsvård Överiäggningenvar härmed sluiad. § 11 Om skälen förtillsättning av en utredning om kontraktsvård SocialministernGABRIEL erhöll ordet för all besvara/l/i/w () den 5 marsanmälda interpellation, 1978/79:156, och anförde; har frågat mig vilka motiv som ligger bakom regeringensbeslut att tillsätta en utredning om kontrakisvärd. Isocialdepartementet pågår f n. arbete med en ny sociallagstiftning. Under deltaarbeie har det ansetts önskvärt atl snarasi fä i gång en ulredning om kontrakisvärdför missbrukare av alkohol eller narkolika. Direktiven förkonlraktsvärdsulredningen bygger på bl. a. följande förutsättningar. Delpågående lagstiftningsarbetet utgår från den principiella synen påmissbruksvärden all all vård och behandling av en missbrukare såviii möjliglbör ske i samarbete med denne, dvs. när han själv önskar hjälp. De möjligheterlill vård ulan samtycke, som måste finnas, skall främst syfta till atlförhindra allvariig fara för missbrukarens hälsa eller liv. Vården skall vidaresikta till atl motivera missbrukaren atl underkasta sig fortsatt medicinsk ochsocial värd och behandling i frivilliga former. Vården skall ges på sjukhus ochfå pågå . Meddetta som utgångspunkt anförs i direktiven, atl en värdtid om högst fyra veckori de allra flesla fall måsle antas vara för kort för atl uppnå en varaktigsocial rehabilitering. Tanken är därför alt missbrukaren efler den inledandesjukhusperioden skall vara motiverad alt underkasta sig fortsatt värd pä sjukhuseller annan särskild vårdinrättning, t. ex. behandlingshem. Vidare sägs allmånga missbrukare dock efler en lids behandling går igenom en kris, den förstamotivationen har försvunnit, behandlingen har bli vit rutin, det fysiska ochpsykiska allmäntillståndet är väsentligt förbättrat och missbrukels positivainslag framstår äter alll starkare för missbrukaren. Omskälen för tillsättning av en utredning om kontraktsvård Härefterunderstryks betydelsen av att behandlingen ges lämpligt innehåll och tillförsgoda resurser. Viktigt är också, sägs del, den behandlande personalensengagemang för den enskilde värdbehövande. En lycklig samverkan av dessafaktorer bör kunna minska ellereliminera riskerna föratt missbrukaren avbryterbehandlingen . Enligl direktiven bör man emellertid också överväga altsom stöd och hjälp åt den motiverade missbrukaren erbjuda honom en värd sominrymmer möjligheter all vidta åtgärder som - om och när motivationen sviktar -avhäller eller i sista hand hindrar honom från alt lämna vårdinstitutioneneller pä annat sätt komma i kontakt med de berusningsmedel han eftertraktar. Idirektivert erinras också om atl man inom missbruksvärden - och dä kanskesärskilt narkomanvärden för vuxna - alltmer har börjat betona värdet av atlställa krav på missbrukaren att han för all erhålla värden skall förbinda sigall följa uppsatta regler, underkasta sig medicinska kontroller osv. Vid flerabehandlingskollekliv förekommer också olika former av avtal om värdenmellan vårdgivaren och missbrukaren. AvAnita interpellation framgår att vi är ense om alt frågan omutformningen av och innehållet i en kontraktsvärd skall fä utredas. Oenighetengäller endast frågan om konlraklsvårdsproblemen bör utredas i en särskildulredning, pä del sätt regeringen har beslutat, eller fä anslå lill denpariamenlariskt sammansatta kommitté som senare kommer att tillsättas och somskall få till uppgift att fortsätta översynen av lagstiftningen om vård mol denenskildes samtycke och följa tillämpningen av den nya lagstiftningen. Missbrukssituationeni är allvarlig. Alla möjligheter alt snabbi fä fram nya metoder förbehandling av missbrukare måste därför las lill vara. Delta har för regeringenvarit del avgörande skälet för att lillsätla den särskilda utredningen omkontraktsvärd. Ulredningen skall enligl sina direkiiv redovisa sitt uppdrag isådan lid alt eventuella ålgärder kan genomföras som den nyasociallagstiftningen träder i kraft. Detta avses ske . Jag ber alt få tacka socialministern för svarei på min interpellation. Bakgrundertlill inierpellationen är alt vi har diskuterat en ny sociallagstiftning undermer än . När socialministern slutligen överlämnadeen lagrädsremiss i tvängsåtgärdsfrägan trodde nog många med mig atl vi äntligenhade kommit lill en bred lösning. Det betyder inte att jag och mitt parti ansågatl allt i förslaget var bra utan snarare all vi såg det som en slutlig lösningpå den kontroversiella frågan om tvånget i - delta inte minsl pågrund av att socialarbetarna i de slora principfrågorna hade blivit vältillgodosedda när det gäller socialljänstrefor-merts utformning och för atlsocialarbetarna nu måste fä arbetsro. Socialarbetarna liksom visocialdemokrater har fäll ge och ta i de diskussioner som förevarit, och vi sågnu lagrädsremissen som en efterlängtad slutpunkt. Det var därför med storbesvikelse som jag sedan kunde konstatera att lagrädsremissen förGabriel tydligen mest varit etl steg mot alt bakvägen försöka införa enny nykierhetsvärdslag. Helt ulanför alla samråd och arbetsgrupper som harförekommit i den här frågan försöker nu socialminislern tillföra kontrakisvärdsom en helt ny del av socialljänstreformen. Socialminislerndeltog själv i den arbetsgrupp som tillsattes av den borgeriigairepartiregeringen för alt överarbeta remissvaren pä socialutredningen i vadgäller vård ulan samtycke. Detförslag arbetsgruppen lade fram innebär avsteg fränsocialulredningens förslag i etl par principiella avseenden. Åldersgränsen förtvångsåtgärder gentemot ungdom på grund av den unges beteende föreslogs höjdtill 20 är, vilket också hade berörts av många remissinstanser. Vidareföreslogs att en särskild paragraf skulle införas i LSPV som grund föi tvångsåtgärdergentemot vuxna missbrukare av alkohol och narkolika. Bakom detta förslagställde sig emellertid alla parter i arbetsgruppen utom . NärGabriel blev socialminister uttryckte han sin tillfredsställelse överatt frågan om socialvårdstvänget nu var löst. Han hade ju f ö. själv medverkataktivt lill del som blev den s. k. kompromissen. Och vi var nog många som logdet för självklart alt en proposition skulle bygga på denna. Men det gjordeinte proposilionen - kompromissandet skulle fortsätta, vilket också skedde. Resultatetblev att lagrådet nu har starka invändningar. Det var nog olyckligt alt gåifrån arbetsgruppens förslag, och vi kanske bör tänka om på den punkten. Men,herr lalman, gränsen för min vilja till kompromisser är nådd sedan GabrielRomanus nu tillkallat en särskild utredningsman för alt studera frågan om s, k.kontrakisvärd, dvs. frivillig vård som kan övergå i tvångsvård om"överenskommelsen" bryts. Det innebär alltså atl den mycketkritiserade 58 § i nykierhetsvårdslagen aktualiseras i ny form. Detta kom somen fullständig överraskning, i synnerhet som man i den av mig tidigare omtaladearbetsgruppen varit överens om atl tillsätta en parlamentarisk utredning omtvånget i ett större sammanhang och avvägningen mellan socialvård, sjukvård ochkriminalvård. I del sammanhanget kanjag tänka mig att studera kontrakisvärd -då kommer den in i sitt rälla sammanhang. Socialminislern har inle här i dagövertygat mig om att man skall göra detta nu och utan pariamentarisk insyn. 58§ i nykierhetsvårdslagen anses av socialarbetarna som helt oanvändbar, ochsamarbetskommittén för socialvårdens mälfrågor har protesterat kraftigt motutredningen. Vi har hamnat i ett läge som i vart fall jag velat undvika,nämligen en total konfrontation med socialarbetare och klienter. 15 riksorganisationerför klienter och socialarbetare med företrädare förbi. a. LO,TCO och ochLänkarnas båda organisaiioner har tagit avstånd frän utredningen omkontrakisvärd. Det är beklagligt atl vi hamnat i denna bekymmersamma situation, som t.o. m. kan äventyra propositionen. Missbrukssituationen är allvariig, men denlöses inte genom att man låter diverse illa genomtänkta Omskälen för tillsättning av en utredning om kontraktsvård 12 protokoll 1978/79:116-119 Omskälen för tillsättning av en utredning om kontraktsvärd hugskott få styra arbetet.Den löses genom rejäla resurser och genom all man ser lill att del äntligenblir arbetsro pä socialvårdens område. INGEGERDTROEDSSON (m): Från moderata samlingspartiets sida har vi bestämt motsatt oss detförslag till lag om psykiatrisk vård och vård av missbrakare i vissa fall somjust har behandlals av lagrådet. Vi har motsatt oss förslagel därför att detskulle innebära psykiatrisk tvångsvård också av icke psykiskt sjuka missbrukare,något som vi menar står i strid med internationellt vedertagna principerför psykiatrisk värd. Vi harockså motsatt oss förslaget därför alt det skulleinnebära en allvariig försämring från både vård- och rältssäkerhetssyn-punktför de missbrukare del här gäller. Dettalas med rätta om att alla skall ha tillgäng lill adekvat vård, men vad händermed den gravt hemfallne, värdobenägne missbrukare som är i trängande behov avvärd och social rehabilitering? Är han inle också i behov av avgifining ochpsykiatrisk vård i samband därmed, sä får han ingen värd alls eller ocksåtvingas man av humanitära skäl att tänja pä lagen för alt värd över huvud tagetskall komma till stånd. Dettalas med rätta om behovet av rättssäkerhet. Varför skall man då kasta ul denrättssäkerhet som den dubbla prövningen i både nämnd och länsrätt innebär föralkoholmissbrukare och ersätta den med endasl läkarpröv-ning? Deltalas också med rätta om att man skall minimera tvånget. Vi häller helt med omatt man så långt möjligl skall arbeta med frivilliga medel, men vi menar inte minimerar ivånget bara därför att man för ihop olikatvångsbestämmelser i en och samma lag. Jag har dessutom den uppfattningen atlporten lill tvångsvård skulle bli alldeles för vid genom förslagel ilagrådsremissen, för väldigt mänga kan falla in underindikationen missbruk av alkohol eller narkolika - man skulle ju inle längrebehöva styrka psykisk sjukdom eller hemfallenhet. Del skulle bli enradikal försämring för de mesl behövande när det gäller möjligheterna till vårdoch social rehabilitering av erforderlig längd och erforderligt slag. Skalltvånget minimeras- och del hoppas jag som sagt att vi alla äröverens om - sävore det föga välbetänkt all ta bort de mellanformer som finns enligtnykierhetsvårdslagen, bl. a. i form av kontrakisvärd, där alkoholmissbrukarenförbinder sig all kvarstanna för vård. Det är ungefär fem gångersä många alkoholmissbrukare som ställer upp för kontrakisvärd på i medeltal tremånader än som tvängsintas på nykierhelsvårdsanstalier. Däremot har det variten klar brist i gällande lagstiftning alt moisvarande möjligheler lillkontrakisvärd inle funnits för narkotikamissbrukare. Vimenar därför, herr talman, atl del är bra all frågan om koniraktsvården utredsoch all del sker . Vi menar också att del är bra all man i direktiven påpekaratt mänga missbrukare efter en tids behandling går igenom en kris. Den förstamotivationen har försvunnit, behandlingen har blivit rutin och missbruketsposiliva inslag framslår äter allt starkare för missbrukaren. Så ser tyvärralltför ofta verkligheten ut för mänga av våra missbrukare, hur fina behandlingsplaner som änföreligger. Det är inle brist på behandlingsplan eller brist på insikt somföreligger, ulan del är helt enkelt oförmågan att stå emot tvånget attåteruppta missbruket som är del stora problemet. Vimenar också att del är bra atl man i direktiven erinrar om all man inommissbruksvärden - och då kanske särskilt narkomanvärden för vuxna -alltmer harbörjat betona värdet av att ställa krav pä missbrukaren, att han för atterhålla vård skall förbinda sig atl följa uppsatta regler, underkasta sigmedicinska kontroller osv. Men man kan enligt vår uppfattning inte lägga fram förslagom en ny lagstiftning om tvångsvård för missbrukare utan att behållaoch för narkomanerrta irtföra möjlighetert lill det mildare tvång somkontraktsvård innebär. Nuharju lagrådets yttrande kommit, och det är utomordentligt kritiskt på mångapunkter. Lagrådet undrar bl. a. av vilken psykiatrisk värd den inte psykisktsjuke missbrukaren skall vara i trängande behov. Om patienten inte är psykisktsjuk, säger lagrådet, får man utgå ifrån all något mera långvarigt behov avpsykiatrisk vård inte förefinns. Han kan därför länkas bli ulskriven myckelsnart, kanske efter intagningen. Lagrådetefterlyser också vad som avses med begreppet avgiftning. Om del bara gälleraliavlägsna giftet ur kroppen, kan manju havda all avgiftningen är klar efter baranågra timmar. Då finns det inle längre någon juridiskt hållbar grund för allhålla kvar missbrukaren på sjukhuset, påpekar lagrådet. Om det inte räcker mediniagningsgrunderna för att hälla kvar missbrukaren mot hans vilja, måsle del finnasandra kvarhållningsregler, påpekar lagrådet med rätta. Naturiigtvis måste man ide här de mest allvariiga av alla allvarliga situationer se till atl värdtidenblir tillräckligt läng för alt motivation för fortsatt frivillig behandlingskall kunna uppnäs. Lagrådetmenar också alt det sannolikt vore bältre med en särskild lag för tvångsvård avmissbrukare, därför att regler om personer som tillhör en annan vårdkategorilåter sig inte utan vidare infogas i en lag som är uppbyggd med tanke påpsykiskt sjuka. Lagrådetskritik, herr lalman, är sådan att det förefaller myckel svårt att vidta deändringar som bör vidtas, göra de exemplifieringar som lagrådet efterlyserosv., på den myckel korta lid som står till förfogande, innan man avser läggafram propositionen. Del föreliggande förslaget stöter också på ett växandemotstånd på allt fler håll; pä klient-, sjukvärds- och socialvårdshåll. Jagvill därför, herr talman, passa pä tillfället aU än en gäng vädja tillsocialministern och lill biträdande socialministern - för det är väl ändå tillhennes ansvarsområde som den psykiatriska vården torde höra - att allvarligtöverväga tanken på en särskild lag för vuxna missbrukare, som tar hänsyn tillbåde medicinska och sociala värd- och rehabiliieringsbehov och där länsrättenär den naturiiga beslutsinstansen. Tiden borde nu vara irtne att acceplera attmissbraksvärd förutsätter insatser inom olika vårdområden, där varje vårdområdemåste la sitt ansvar av omtanke om just missbrukaren. Det är ändå hans bästasom hela liden måsle stå i centrum för debatten. Vi menar atl omutredningsarbetet sätts i gång , samordnat med den arbetande utredningen omkontraktsvården, borde ett förslag kunna föreligga innan den Omskälen för tillsättning av en utredning om kontraktsvård Omskälen för tillsättning av en utredning om kontraktsvård nya socialtjänstlagenavses träda i kraft - ett förslag där både vårdsynpunkier ochrättssäkerhetssynpunkter borde kunna tillgodoses. När regeringen lade fram lagrädsremissen uttryckte jag vårvilja all nä ett så brett samförstånd som möjligt om lagstiftningen om vårdulan samtycke, i första hand här i men naturligtvis också utanförriksdagert. Det är fortfarande min önskan all vi skall nä della mål. Jag måsteemellertid medge au den diskussion som har förts visar alt det inte är lätt atttillfredsställa de olika meningsrikiningarna i debatten. Jag är glad över vadAnita sade om innehållet i lagrädsremissen, men jag tror inte att jaggör samförslärtdssirävandena någon tjänst genom all nu ta upp ert debatt medIngegerd och bemöta den kritik som hon riktar mol det förslag som vilade fram . Viskall nu självfallet studera lagrådets yttrande, men jag är inte beredd audiskutera den saken . Jag tror som sagt inte alt det gagnar försöken allnä elt brett samförstånd alt göra det. Dessutom handlar den fråga som är ställdom ulredningen om kontrakisvärd. Den ulredningen hade atl invända emot. Jag hoppas därför all hon ursäktar atijag inteytteriigare går in på hennes anförande. AnitaGradin undrade om den ulredning som vi nu har tillsatt innebär något försök attbakvägen införa nykierhetsvårdslagen - och då i första hand den typ av vård sommöjliggörs enligt 58!;. Jag tror att den som läser direktiven uppmärksamtfinner alt de inte ger ultryck för någon särskilt het uppslutning bakom 58 §nykierhetsvårdslagen och den vård som den har möjliggjort. Del är inte hellerdet utredningsdirektiven handlar om. Det man har pekat på när det gäller 58 §är atl den frivillighei som kontraktet skulle innebära i viss mån är skenbar,eftersom missbrukaren har haft hotet om tvångsintagning hängande över sig. Såskulle inte vara fallet med den kontrakisvärd som det kunde bli fråga om, ifallriksdagen beslutar om en lagsliftnirtg med del innehåll som regeringens lagrådsremisshar. Då blir det fråga om ett kontrakt som man ingår frivilligt utan något hothängande över sig - alltså en helt annan situation. Delär klart atl man inte skall ägna sig åt att försöka förverkliga några illagenomtärtkia hugskott. Del är därför vi har tärtkt oss en ulredning av frågan.Dess resultat skall naturiigtvis remissbehandlas och sedan behandlas avriksdagen. Jag är givelvis angelägen om samförstånd även i det sammanhanget. Varförär det då så bråttom? Jag konstaterar atl vi är överens omatt kontraktsvården skall utredas. Frågan är bara; Skall den utredas snabbteller mer långsiktigt? Jagkan tillägga atl även kommittén för socialvärderts mälfrågor - varsuppvaklrtirtg nämnde - i sin skrivelse framhöll att man varöverens om att frågan skall utredas. Del hade man ingeniing att invända emot,men man ville inte atl frågan skulle utredas lika snabbt som vi vill. Vi får se vad den härutrednirtgen kan ge. Det vet vi inte. nalurliglvis alt den skallkunna tillföra missbruksvården elt effektivt instrument, men går inte del ärdel självklart all frågan får tas upp igen, i nästa ulredning. Menvarför ärjag dä sä angelägen om atl vi försöker göra delta snabbi? Svarei kanbli enkelt. Del står redan i del jag lidigare sagt: Missbrukssituationen ärytterst allvariig. Låtmig ge en enda illustration. Det kom i går in en skrivelse till socialslyrelsenfrån rätlsläkarsialionen i Slockholm. Man har kommit fram till all del under1978 i del här rältsläkardistrikiei, som omfattar Slockholm, ochGotlands län, var 60 personer - huvudsakligen ungdomar -som hade döliav överdosav narkolika eller av andra med narkotikamissbruket förknippade skador. Deallra flesla av dessa 60 var . 1975 hade man 25 dödsfall, alltså merän en fördubbling pä . Jag skall gärna erkänna all det kan finnasfelkällor. Det är möjligt alt dödsfallen var fler 1975, faslän man inte varlika energisk närdet gällde atl undersöka dem då. Men det gör egenlligen intesaken bältre! Det är en alarmerande siluaiion, och jag har svårt alt stå lillsvars för alt vänla med atl försöka fä fram en metod och en lagsiiftninganpassad lill den, som kan vara ett verksamt medel för vissa missbrukare. Vivel atl man inom missbruksvården och kanske framför alll inom narkomanvårdenhar börjat arbeta med olika typer av kontrakt. Men dessa är rätt svåra allhantera, och del är därför angelägel all de får belysas i en Ulredning och altdet övervägs om en lagsiiftning kan stötta upp dessa kontrakt. Redan1973, när redovisade boken narkotikamissbrukare,angav man kontrakisvärd som en möjlighel. Del har inte hänt så myckel sedan1973 pä della område; det har gäll . Jag lycker inle atl man kan sägaatt vi forcerar, om vi försöker få fram denna metod. Går del inle, så går delinle, men då har vi ändå gjort elt försök. Delär svårt atl förstå kriiik för atl man vill utreda en fråga. kommersjälvfallet all ske i kontakt med alla möjliga intressenter pä områdei. För altutredningen skall kunna genomföras snabbi, skall den göras av en enmansutredare,men denne har ett anlal sakkunniga lill hjälp, och olika typer av expertis ocherfarenheter är representerade bland dem som skall bistå utredaren i hansarbete. Ulredningen skall självfallet arbeta i kontakt med dem som harkunskaper pä området. Resultatet av utredningen skall sedan remissbehandlas pävanligt säu. Jagupprepar all vi, om det inte går all komma fram på denna väg, får notera deloch gripa oss an frågan pä nytt. Jag lycker dock all del vore fel att inte göraförsöket . Jag vill än en gång understryka att jag är angelägen omsamförstånd också när det gäller behandlingen av denna utrednings arbete. Omskälen för tillsättning av en utredning om kontraktsvård Låt mig förstla upp det senaste som socialminislern sade. Missbruket är myckelallvarligt, och vi är också alla överens om alt vi skall Omskälen för tillsättning av en utredning om kontraktsvård försöka finna lösningar påden problematiken. Vi är också överens om atl del behövs tvång i akuta lägen.Men della spörsmål löser man inle med hugskott utan genom alt salsa rejälaresurser på all göra insatser för de människor som råkar illa ut. Jagupplever del också som underligt alt man i proposilionen om kommunernasekonomiska situation glatt föreslär avskaffande av bidragen tillvårdcentralerna. Det tyckerjag är atl sabotera denna verksamhel. Vi vel allaatt den är lågt prioriterad. Au i den allvariiga situation som föreligger labort de specialdestinerade bidragen tror jag inle bidrar lill all främjavårdcentralernas arbete.