prot · G20915 · 1978-12-31 00:00:00 — e) bemyndigaregeringen all av medel som anvisats på reservationsan slaget C 2. Bilateralt utvecklingssamarbete ta i anspråk högst 1 500 000 kr.för att förstärka styrelsens för internationell utveckling (SIDA) kapacitet att lämna bistånd påindustriområdet, 28. att skulle avslå motionen 1977/78:1912,yrkandet 11, och motionen 1977/78:1914, yrkandet 3, 29. att skulle avslå motionen 1977/78:1910,delyrkandet 1 c, 30. all skulle avslå motionen 1977/78:1914,yrkandena 4, 5, 6 och 9, beträffandeallmänna riktlinjer för u-lands- och biständspoliliken 31. allriksdagen, med bifall lill propositionen 1977/78:135 och med avslag på motionen 1977/78:1914, yrkandet I, såvitt nu var i fråga, beträffande allmänna riktlinjer i övrigt för svensk u-lands- och biståndspolitik godkände vad som angelts i propositionen. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Följande sex reservationer hade avgivits av AnnaLisa , , , , Mals ,och (samiliga s): 1. vid avsnittet 2 (u-landspolilik), varireservanterna ansett beträffande socialklausul i att utskotlet under 4 bort hemställa atlriksdagen med bifall lill motionen 1977/78:1912, yrkandet 4, som sin meningskulle ge regeringen till känna vad reservanierna anfört och förklara motionen1977/78:1914, yrkandet 8, besvarad med vad reservanterna anfört, vid avsnittet 6 (samarbete med internationellaorganisationer), vari reservanterna 2. belräffandeVärldsbanken/och () alt uiskoilel under 8 bort hemsiälla atlriksdagen med anledning av motionen 1977/78:1912, yrkandet 9, såviu avsågVärldsbanksgruppen och , och med avslag påmotionerna 1977/78:1910, delyrkandei 1 d. och 1977/78:1914, yrkandet 12. somsin mening gav regeringen lill känna vad reservanierna anfört, 3. belräffande Inleramerikanska () au utskoitei under 12 bort hemställa allriksdagen med bifall lill motionerna 1977/78:1912, yrkandet 7. och1977/78:1914. yrkandet 22, som sin mening gav regeringen lill känna vadreservanierna anfört. 4. vid avsnittet 7 (samarbete med enskilda länder),vari reservanierna all utskoitei under 16 bon hemställa attriksdagen med anledning av motionen 1977/78:1912, yrkandet 8. som sin meningskulle ge regeringen lill känna vad reservanterna anfört och förklara motionen1977/78:1913, yrkandel 2. del senare såvitt avsåg översyn, besvarad med vadreservanterna anfört. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 5. vidavsnittet 8 (stöd till befrielserörelser och annat humanitärt bisiånd), vari reservanterna ansett all utskottet under 18 bort hemställa attriksdagen med anledning av motionen 1977/78:1912, yrkandet 9, såvitt nu var ifråga, som sin mening gav regeringen till känna vad reservanierna anfört, 6. vid avsniltel 14 (samarbeie på induslriområdeim. ), vari reservan terna ansett all utskoitei under 27 och 28 bort hemställa 27. atl , med bifall till motionerna1977/78:1910, yrkandel 2, 1977/78:1912, yrkandel 10, saml 1977/78:1914,yrkandel 1, såvitt nu var i fråga, saml med avslag på motionen 1977/78:1905,skulle avslå förslagel i proposilionen 1977/78:135 om upprättandet av ensärskild fond för industriellt samarbete, 28. atl med bifall lill motionen1977/78:1912, yrkandet 11, och med avslag på motionen 1977/78:1914, yrkandel 3,som sin mening gav regeringen lill känna vad reservanierna anfört. Tillbelänkandel hade fogats särskilda yttranden 1. vidavsnittet 1 (allmänt) av , , , , Mals , och (samtliga s) belräffande multinationella förelag m. m., 2. vid avsnittet 6 (samarbete med internationellaorganisationer) av , , , , , och (samtliga s)beträffande den s. k. ämnesinrikiade verksamheten, 3. vid avsnittet 7 (samarbete med enskilda länder) avAllan () och (), 4. vid avsnittet 13 (upphandling i och bundetbisiånd) av (), 5. vid avsnittet 14 (samarbete på industriområdet m.m.) av , , , ,, och (samtliga s) belräffandeinves-leringsgaranlisystemet. Vi har all diskutera och la ställning till den framlidainriktningen av vårt lands internationella utvecklingssamarbete enligtutri-kesuiskotieis betänkande 1978/79:1. Utgångspunkter för diskussionen kan vividare hämta i proposilionen 135, som avlämnades , och ipartimotionerna från de dåvarande oppositionspartierna samt i elt antalenskilda molioner. Varje uppmärksam läsare av utskottsbetänkandei kan se att särskiltden socialdemokratiska partimotionen 1977/78:1912 kom atl vidga debatten ochprecisera olika problem för utskottets slällningslagande. Det är annarsresultatet av två utredningar som utgör grunden för proposilionen 135: denbislåndspoliliska utredningen och induslribiståndsulred-ningen. Den förratillsattes 1972 av utrikesminister och hade vidsträckta direktiv all gåigenom svensk biståndspolitik i alla dess aspekter. Ulredningen tillsattes efterideliga framstötar från borgerligt håll för alt få lill .stånd en omprövning avpolitiken. Den leddes av , tidigare utrikesminister. Iutredningen företräddes alla de fem partierna i . Eftervalet lämnade utredningen, men då var arbetet medhuvudbeiänkandei i det närmaste avslutat. Idirektiven för ulredningen angavs främst tre skäl för översynen ochutvärderingen av den svenska biståndspolitiken. Fördet första hade framfört krav på i-länderna, som ställt svenskbiståndspolitik inför nya uppgifter och krav på ändrade avvägningar. För detandra hade bisiåndsanslagen ökat kraftigt. För del tredje var del en viktiguppgift atl förankra den svenska biståndspolitiken i en bred opinion och altstärka solidariteten med den tredje världens folk. Utredningengick grundligt lill väga och lämnade ett omfåttande betänkande sominnehöll en bred analys av underutvecklingens orsaker. Likaså belystes detrånga villkor som existerande ekonomiska syslem och politiska maktförhållandenger strävandena alt få lill siånd en utveckling som omfattar alla människor iden fattiga delen av väriden. Närdel gäller riktlinjer för svensk biståndspolitik visade del sig råda en betydandeenighet i ulredningen om att fullfölja denna politik efter de intentioner somdragils upp av den socialdemokratiska regeringen och behandlats och beslutatsav under 1960- och 1970-lalen. Utredningenfann sålunda atl man när det gäller utformningen och inriktningen av biståndetkan se fyra mål. Biståndet bör leda till resurstillväxt, ekonomisk och socialutjämning, ekonomiski och politiskt oberoende samt demokratisksamhällsutveckling. Eftersomdessa fyra mål presenteras som vägledande både i proposilionen och i utskottetsutlåtande är del angelägel för mig alt om de olika målen och motiveringarnatillägga något ytterligare från utredningen. Omdet första målet, resurstillväxten, uttalade utredningen t. ex.: "Allau-länder satsar i en eller annan mening på en ökad resurstillväxt. ""I den utsträckning detta mål bör vara styrande för inriktningen avSveriges bisiånd förefaller det rimligt att ge förtur ät länder som saisar påen varu- och tjänsteproduktion direkt för de breda folklagrens behov ochbeaktar sysselsättningsproblemen." Utredningensäger vidare om den andra målsättningen, ekonomisk och social utjämning, attdel är angelägel all noga följa hur mollagariänderna omsätter målen på deltaområde i sin praktiska politik. Ekonomisk och social rättvisa måsle varautvecklingssamarbetets huvudsyfte och prägla såväl biståndets utformning somvalet av samarbetsländer. Det är inle tillräckligt 2 protokoll 1978/79:15-16 Internationellt111 vecklingssa mor-bete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. att bistånd går tillmyckel fattiga länder, del måste också nå ul lill de falliga människorna. Utjämningsmåletfår från denna utgångspunkt betydelse för ländervalet. Ulredningenförklarade också all målet nås enklast när mottagarlandets egen regering saisarpå en politik för atl tillgodose de sämre ställda folkgruppernas behov och delsålunda råder samslämmighet mellan givar-och mottagarland. Deltredje målet, sirävan atl förstärka det politiska och ekonomiska oberoendet,har blivit ett alltmer uttalat mål för som grupp. Förutformningen av den svenska politiken har oberoendemälet belydelse i ivåavseenden, menar utredningen, och påminner för det första om alt del redan ipropositionen frän 1962 nr 100 hette, att biståndet skall siödja en utvecklingsom gör att "det av flertalet nyförvärvade politiska oberoendet gesdel ekonomiska underiag och sociala innehåll, som är en förutsättning för endemokratisk samhällsutveckling och för verklig nationell oavhängighet". Fördet andra menar utredningen att oberoendemålsäUningen innebär alt vi skallstödja som utsätts för yttre tryck. Delta tryck kan komma frånstormakter eller mäktiga grannar som genom olika åtgärder vill tvinga frampolitiska förändringar eller följsamhet. Det kan också komma ifråninternationella finansiella organisationer eller multinationella företag föralt pressa fram en omläggning av den ekonomiska politiken. Slutligenvill jag också referera något av det som utredningen uttalar om den fjärdemålsättningen för svenskt bistånd, alt bidra lill en demokratisksamhällsutveckling. Ulredningenbetonar att förutsättningarna all förverkliga en i västerländsk meningfungerande demokrati är så myckel svårare i med de ekonomiska ochsociala förhållanden som där råder. Man bör därför inle enbart se till deformella ramarna för demokratin. Ett folkligt deltagande i beslutsprocessen ärviktigt även om det inle sker i, enligt vår mening, demokratiska former. Ulredningensäger vidare: "I en del av de s. k. enparlistatema kan det enda tillåtnapartiet ha karaktären av en nationell folkrörelse med del främsta syftet attmobilisera mänskliga och materiella resurser för utvecklingen. Inom denna ramfinns ofta möjligheter lill ett brett deltagande i beslutsprocessen. Enförutsättning är alt deltagandet grundas på en dialog där kritik och avvikandemeningar kan framföras utan risk för repressalier. Härigenom skapas bättreunderlag för beslut och politiken kan grundas på medborgarnas förtroende.Samlidigt läggs en grund som kan vidareutvecklas lill en mer utveckladdemokratisk samhällsordning." På delta ulföriiga sätt harjag velat kommentera de mål vi är eniga omför del framlida biståndet. Min källa har som framgått varitbiståndsutredningens uttalanden, som har framlagts i enighet och inte hellerbestrilts av biståndsminister eller av utskotlet. Jag finner det viktigt allgöra denna målbeskrivning såallsidig som möjligl eftersom den enligt föredragandens uttalande iproposilionen bör vara vägledande för valet av programländer i framliden.Ländervalet har varit en av de stora diskussionsfrågorna iriksdagen. Många av oss minns de upphetsade diskussionerna vid , då man från regeringen sökt ange förutsättningarna för att nåuppställda mål genom samarbeie med länder vars ledningar hade samma ambitionersom vi i olika hänseenden. Efter de förtydliganden som då gjorde, iallt väsentligt i linje med den socialdemokratiska regeringens förslag, hardella riksdagsbeslut varil vägledande för vårt länderval. Listanpå programländer omfattar ell 20-lal. Så många länder stämmer inle medden uttalade koncentrationsprincipen i fråga om både länder ochämnesseklorer som vårt biståndssamarbete rimligen kan omfatta för all varaeffeklivt. har fierfaldiga gånger pekat på deltaförhällande och velal få lill stånd en gallring på listan av länder. harlagils upp ulan någoi besläml slällningslagande från biståndsministerns sida. socialdemokratiska motionen 1912 understryks nödvändigheten av attkontinuerligt pröva både valet av programländer och biståndets omfattning förde olika länderna. Utskottet har på ett försiktigt sätt - alltför försiktigttycker vi socialdemokratiska ledamöter - gett sin allmänna anslutning lill förslagetom en kontinuerlig översyn. Vi har därför på denna punkt en reservation, nr 4vid avsnittet 7. Riksdagsspråketi reservationen har kommit all fördunkla vår avsikt som i klartext är atlriksdagen ger regeringen i uppdrag att utreda och framlägga förslag om hur ochi vilken takt den av oss förordade länderkonceniralionen skall genomföras. Ensådan åtgärd är aktuell, då listan säkeriigen kommer alt tillföras nya länder.Vi förutser alla att och möjligen även kommer lill inom eninte alltför avlägsen framtid. Dethar skett en tyngdpunklsförskjulning av del svenska bilaterala biståndet somgynnar länderna i södra . Del är vi socialdemokrater lill freds med; delstämmer med biståndsmälen och med den utrikespolitik som för. Deltjänar inle så myckel till att granska listan land för land med hänsyntill biståndsanslagens storlek. Det får vi återkomma till, men det är för osssocialdemokrater tillfredsställande alt konstatera all utöver länderna i södraAfrika även och tillhör de länder som får betydande svensktbistånd. är också befrielserörelserna relativi väl tillgodosedda. Jagskall senare i mitl anförande be alt få tillfoga några mera personligarefiexioner inför en omprövning av länderbidragen, som jag vill anknyta lillett par av våra moltagariänder. Mendessförinnan vill jag understryka att vi socialdemokrater självfallet önskar sesamarbetet med olika länder utvecklas långsiktigt med utgångspunkt ilandprogrammeringens principer där landets egen politik och planering skallvara vägledande. Del är inom ramen för dessa landprogram som anslaget fördirekt bistånd skall möjliggöra att våra mål förverkligas och Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Inlernationellluivecklingssainar-beie m. m. kommer de falligamänniskorna till godo. Deltalas inte sällan om enigheten i synen på biståndspolitiken. Och jag kan hällamed om att den är stor när del gäller den egentliga biståndspol iiiken, och dengrundlades, som jag framhållil, redan i 1960-lalels regeringspropositioner. Somuttryck för samstämmigheten inom kan jag också nämna den allmännauppslutningen kring FN:s verksamhet, som bl. a. lett till atl är storbidragsgivare lill UNDP och raden av andra biståndsorgan inom FN. En tredjedelav biståndsanslagen går ju lill internationella organisationer. Vad gällersynen på och är vår uppfallning inle samstämmig med övrigapartiers. U-ländernaönskar emellertid se som medlem i fortsättningen, men vi förordar intealt lämnar medlemskapet och bidragsgivningen lill . Om detta kommerSture alt tala utförligare längre fram i debatlen. Omvolymmålel för bisiåndsanslagen, del s. k. enprocenlsmålet, råder så gottsom total enighet. Jag lillhör dem som ansett att della mål varil avgörande föratt vi så tidigt nådde en viss nivå av våra anslag för biståndsändamål. Vitillhör de mycket få länder som nått FN:s s. k. 0,7-procenlsmål och likasåmålet alt avsälla för biständsmäl av vår BNP. Eftersom dennas tillväxtvaril obetydlig har även biståndsanslaget ökat obetydligt. Viser från socialdemokratiskt håll emellertid inle någon anledning alt nu sättaupp något nytt volymmål. Vi säger i vår pariimotion: "Enprocenlsmålet börenligt vår mening uppfattas som en miniminivå för anslagen. Ansträngningarbör emellertid göras alt i takt med växande resurserökanivån." Om denna vikliga fråga råder fullständig samstämmighet iutskottet. Utan alt vi därför förhäver oss måsle vi med ston allvar beklaga attandra länder inie är beredda alt uppfylla de löften de utställt om bisiånd lillde falliga länderna. Blandde försumliga återfinner vi bl. a. de ekonomiska stormakterna . Västtysklandoch , vilkas bidrag skulle haft en så avgörande betydelse. DAC-ländernasbidrag har varit mycket lågt och är nu nere på 1950-talelsnivå, dvs. svarar endast mol en tredjedel av enprocenlsmålet. Dettaförhållande skall sättas i relation till den information vi fortlöpande får omförhållandena i de fattiga länderna. Omvi lar del av Väridsbankens senaste årsberäilelse finner vi alt del gångnakvartsseklet har inneburit siora framsieg för utvecklingsländerna allmänt sett.Inkomsterna har ökat. Läskunnigheten har blivit vanligare. Livsmedels- ochhälsosilualionen har förbättrats. Industrialiseringen har fortskridit, och dethar skett en ökad urbanisering. Menskillnaderna mellan olika länder visar sig vara enorma. På samma sätt beslåroch ökar klyftorna mellan olika befolkningsgrupper i många . Enbeslående fålalsvälde utövat av eliten, en rik överklass, militärjuntor etc.konserverar dessa skillnader i levnadsvillkor. För all förbäiira massornas villkor behövsjordreformer, landsbygdsutveckling, slumsanering och mera jobb. Folkligmedverkan i organiserade former behövs. Ofta bekämpar de styrande sådanmedverkan. Del gäller som bekant en spirande fackföreningsrörelse, som oftamotverkas eller förbjuds av den politiska ledningen, tidigare omnämnda Väridsbanksrapporien anges alt 800 miljoner, dvs. tvätredjedelar av befolkningen i de fattigaste länderna, lever i absolut falligdomulan tillräcklig mal, i miserabla bostäder saml ulan egentlig utbildning ochhälsovård. Man beräknar atl denna försummade del av mänskligheten skall uppgåtill 600 miljoner individer . Del är i sanning dystra perspektiv. Dubbelmåletall med en snabb ekonomisk tillväxt reducera människors falligdom har slagitslint. Tillväxten har inle varil tillräcklig, men inte heller har kraften ochförmågan att fördela tillväxtens frukter varit lill finnandes. FrånILO, Inlernalionella arbetsorganisationen, kommer uppgiften atl över en miljardnya jobb, närmare besläml 1 250 miljoner, måsle skapas före slutet av dettaårhundrade, de flesia av dem i tredje världen. Delta är en ulmaning av enstorleksordning som mänskligheten aldrig lidigare har upplevt. Vihar våra egna sysselsättningsproblem, nog så brydsamma för värt land men ändåhanlerbara i jämförelse med motsvarande problem för de fatliga länderna. Attderas problem har ett nära sammanhang med våra lär vi oss om vi i stället förbiståndspolitik övergår lill alt diskutera u-landspolilik. Denbislåndspoliliska utredningen introducerade en diskussion om u-landspoliiiken,och de frågor som måsle bearbetas när biståndspolitiken sätts in i sittsammanhang med arbetsmarknads- och näringspolitiken i vän eget land ochsysselsättningseffekterna här hemma blir en tungt vägande faktor. Hurförelagen och näringslivet ser på problemen och utvecklar sina aktiviteter är imyckel avgörande. Vi är väl underkunniga om alt man på den kanten haft fögarespekt för den mening som annars hävdas: att vi skall noga skilja på åtgärderav bislåndspolilisk innebörd och sådana som har lill syfte att främst se tillsvenska intressen; de må vara förelagsekonomiska eller av något annat slag. Hurliten respekt man kände för all hålla isär bisiånd från övrig politik kom klartfram i en remissyttrande över den bislåndspoliliska utredningen som avlämnadesgemensamt frän . 1della yttrande pläderar man för att inle längre uppehålla åtskillnaden mellaninsatser som görs i utvecklingsländerna med biståndsmedel och projekt som ärkommersiellt finansierade. Jag citerar frän yttrandet: "Sverigekan bidra lill en ökad industrialisering av de fattigare genomanvisning av biståndsmedel för exempelvis utbyggnad av infrastrukturen, genomelt effeklivt invesleringsgaranlisysiem etc. Organisationerna anser också alldel kan vara värdefullt med ett organ som kan bistå företag ulan erfarenhet avu-landsverksamhet med upplysningar, kontakt med u- Iniernalionelltutvecklingssamarbete m. iri. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. landsföretag saml i vissafall aktiekapital för projekt i . Vi hälsar därför medtillfredsställelse att bl. a. denna fråga kommer atl behandlas av 1977 årsutredning om industribiståndet. Utgångspunktenför ell resultaiinriktat svenskt industribistånd måsle vara alt ta tillvara detkunnande som finns inom svensk industri och erbjuda atl ta del avdelta. Biståndsorganets uppgift bör därvid vara all identifiera de områden somkan komma ifråga för industribiständ och med dessa som utgångspunkt utarbetakonkreta förslag till biståndsprojekt. Biståndsarbetet inom industriområdet börför att nä maximalt resultat utgå från målsättningen att finna områden där densvenska industrin kan tillgodose önskemål och bidra lill atlprojekt inom dessa områden kan genomföras. Vikan därför inte ansluta oss lill bedömningen alt en åtskillnad måste görasmellan projekt som finansieras av biståndsmedel och kommersiellt finansieradeprojekt, om därmed menas atl en kombination av de båda finansieringssällen iett och samma projekt skulle vara utesluten. Tvärtom anser vi atl enkombination av de båda finansieringssällen kan vara att föredraframför enbart bisländsfinansiering, särskilt vid induslriprojeki, som inlekan motiveras av enbart kommersiella motiv. Genom bisländsfinansiering av endel av elt projekt, som därigenom kan göras kommersiellt lönsamt och finnakompletterande kapital från andra källor, kan biståndsmedlen ge upphov till ellstörre antal investeringar än som är möjligt om man behåller kravei pååtskillnad mellan bislåndsfinansieral och privat kapital och därmed även störreutvecklingseffekt." Delär nästan som om man tog del av en bruksanvisning för denindusiribislåndsulredning som den borgerliga regeringen tillsatte i maj 1977och som fick order om alt snabbi lägga fram förslag om utvecklingssamarbete påindustriområdet. För säkerhets skull blev det en enmansulredning. Det var intelängre tal om atl förankra utredningsarbetet bland parlamentariker. referensgrupp fanns representanter från bl. a. näringslivet och de fackligaorganisationerna. Men del fanns inte ens utrymme för dessa atl i eget yttrandeutveckla sin syn på de förslag som lades fram. Vad t. ex. LO tyckte omförslaget blev känt först när LO i sin tur yttrade sig om förslagel att inrällaen fond för alt stärka svenska företags möjligheter atl bygga ut sinindustriella kapacitet i vissa . Somframgår av utskottsbetänkandei föreslår socialdemokraterna i en reservaiion altdetta förslag avvisas av . Våra skäl för della framgår avreservationen, som jag hänvisar till liksom lill vad längrefram i debatten kommeraii framföra. Låt mig bara om detta förslag få tilläggaatt med den nya parlamentariska situationen borde del finnas godaförutsättningar all avvisa förslagel och få tillbaka frågan om hur vi skallutveckla industribiständ i en annan tappning än den som har serveratsoss. Minabetänkligheter emot förslagel hänför sig inte minst till den oklara roll somSIDA kommer atl få spela i fortsättningen, både här hemma och ute i Delhjälper inte långt att uttala att man slår på u-landels sida då man involverasi en process i vilken del gäller för de svenska myndigheterna, och därmedambassaderna med bislåndskonloren som medverkande, all bevaka och verkaförsvenska intressen. Vi skulle få precis den sammanblandning av bisiånd ochannat som vi hillills på alla säu sökl undvika. Vadjag sagt får inte tolkas så all jag inte är medvelen om an önskarsvensk medverkan för an skapa en industriutveckling. De slår i själva verket ikö för detta. Och det är heller inte någon sektor av SlDA:s verksamhet som växersä snabbi som den som arbetar med att inom biståndets ram medverka iinduslriutvecklingen. Utöverdetta behövs andra medel. Vi har i vår molion anvisat sådana. De bör prövasinnan man tar ställning lill förslaget att inrälla en fond. Somavslutning på mina synpunkter om induslribisiänd vill jag hänvisa lill vadSAREC i en iniressani inledning lill sin anslagsframställning omu-landsforskning under /80 anför. Man säger: "De konkretapunkterna i handlingsprogrammet för en ny ekonomisk väridsordning och t. ex. inord-syddialogen om en förmånligare ställning för i deninternationella marknadsekonomin har dock större omedelbar belydelse för någrau-länder än för andra. I ett antal länder, främst i ,och ett par oljeländer, härden moderna industrin haft en snabbtillväxt . Utländskt kapital, importeradteknologi och export av de färdiga produkterna har präglat denna industrialisering.Den har varil framgångsrik på så sätt att industriproduktionen vuxit betydligtsnabbare i än i i-länderna under hela 1970-lalel. Mellan 1970 och1976 ökade den i och i de utvecklademarknadsekonomierna." OchSAREC uttalar i forlsätlningen:"Det finns inslag i de nuvarande utvecklingstendenserna som motverkarmöjlighelerna lill en utveckling som förbättrar levnadsförhållandena också förde fattigaste länderna och människorna i tredje världen.