prot · G20955 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:55 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. Denekonomiska politiken m. m. §1 Den ekonomiska politiken m. m. Fortsattesöveriäggningen om finansulskoliets betänkande 1978/79:10, skatteutskottets betänkanden1978/79:19 och 20, socialutskottets betänkande 1978/79:21,socialförsäkringsuiskottels betänkande 1978/79:13 samt arbetsmarknadsutskottetsbelänkande /79:15. KJELL-OLOFFELDT (s) kort genmäle: angrep mitt uttalande atl långtidsutredningen är utmanandeoch orealistisk. är ett iniressani och viktigt dokument.Den visar med all önskvärd tydlighet vilka allvarliga ekonomiska problem somherr har lämnat efter sig; underskottet i ulrikesaffärerna, den lågainvesteringsnivån i industrin, den höga arbetslösheten. Långtidsutredningenger besked om vilket hårt och mödosamt arbete som återstår, innan svenskekonomi kommit på fötter igen. Detutmanande i långtidsutredningen är följande. Enligt utredningen skall praktiskttagel hela produktionsökningen i , dvs. den del som inte går ,åt för altbetala skulderna från den Bohmanska epoken, slanna i företagen som ökadevinsier, och skall vinsterna i näringslivel öka medsammanlagt . Delta är utmanande därför att del leder lill entidigare oanad ökning av en redan alltför stor koncentration av privat makt ochförmögenhet. Långtidsutredningenär orealistisk, därför all den utgår från att dessa väldiga vinstökningar skallkunna ske genom alt de svenska löntagarna ökar produktionen med45 96 som reallönerna ligger kvar i stortsett på dagens nivå. GöstaBohman visar stor entusiasm över den här visionen av framtidens svenskasamhälle. Hans eget språkrör. , har beskrivit denna framtidsom en guldålder. Ja, det blir i så fall en guldålder för kapitalägarna, de 25medlemmarna i "". Glädjen i högerkreisar är därförförståelig. OmBohman förtjust anammar långtidsutredningens framtidsbild, beror det också påatt det ger honom tillfälle all på nytt angripa den offenlliga sektorn. I sitttal gav han ett besked lill lönlagarna som egentligen innebär: Avslå från bättresjukvård och accepiera mindre trygghet och mindre rättvisa. Då kanske ni kan fölitet mer i lönekuvertet. Jag tycker all ändå borde dämpa sinförtjusning över det här, t. o. m. från sina egna Nr 55 utgångspunkter och för sina egna poliliska syften. den bekräftarnämligen det som vi har hävdat: alt tillväxten och sysselsätlningen i "'"" '"' '" , utan aU vi skapar former försparandel ochkapitalbildningen som gör att behovet av denna kapitalbildning accep- Denekonomiska breda löntagargrupperna. Vi tror, och det gör också destora poUtiken m m löntagarorganisationerna, atl del kan ske om vi kanskapa del som vi har kallat löntagarfonder, medett demokratiskt ägande som förstärker solidariteten och gemenskapen i det härsamhället. Delta, , var del egentliga innehållet i min krilik av långtidsutredningen. () kortgenmäle: Hert verkade myckel ivrig all fö komma in i debatten ånyo. Jagskall slrax ge möjlighet all komma in i debatten om han tar detlitet lugnt. Jag skall alltså falla mig kort. Jaghade inte tillfälle att lyssna lill lidigare utläggningar i sinhelhet. Den verkligl grundväsentliga frågan har redan ställt,och ekonomiska synpunkler kommer sedermera säkert också atl bemötas avGunnar Sträng och andra. Men jag skall med la upp en sak som kanskeligger en aning vid sidan av den här debatten, men som jag vill ta upp när jagnu har lillfälle och när jag nu ser livs levande här, och det är denegendomliga form av personkult som bedrivs inom det moderata samlingspartiet.Jag hade tillfälle att läsa stora huvudanförande vid moderaternasstämma i , där han liksom skulle ge den stora sammanfattningen avmoderalernas syn på dagens och framlidens problem. Texten omfattade 14maskinskrivna sidor. På dessa 14 sidor var jag nämnd vid namn -omjag minns rätt- 24 gånger. Jag lycker det är en något egenartad personkult - eller omvändpersonkult. HerrBohman var ute och talade om fiygplan i . Han kom knappastfram till all del gällde flygplan,därföralt på varannan rad i TT-meddelandetstod mitt namn - återigen en form av personkull. Detdär kan ta sig mycket extrema former . Det finns vissa sekter som brännerdockor, in effigie, som det heter. Och del finns s. k. voodoo-sekter på olikaställen i världen som har uppstoppade dockor som de sticker med nålar iförhoppning om att det skall göra onl i originalet, som inte är närvarande. Jagtycker nog atl del här börjar la sig sådana former atl man nästan kan börjatala om grubbleri. Och finner jag det angeläget att säga attnu finns jag faktiskt här alldeles livs levande-"warts and all", somOliver Cromwell skulle ha sagt. har alltså möjlighet alt så atlsäga fö utlopp eller utlösning för sina aggressioner inte emol frånvarandepersoner utan mot närvarande personer. Och del tyckerjag vore.en merlilllalande form för den poliliska debatten. Samtidigtsom ju fött sakfrågor atl besvara - av -villjag markeradenna litet egenartade form av personkult och säga: Härar jag närvarandealldeles livs levande. Var så god, min käre vän, del är krattat i manegen. GÖSTABOHMAN (m) kort genmäle; Som så fömt väljer den trista metoden auundvika all lala om ekonomi, som vi ju skulle syssla med , och pratar islällel om voodookulier och annat. Och det må han ju göra. Fårjag bara säga till atl jag delar hans uppfattning attlångtidsutredningar är viktiga dokument. LU 75 var ett vikligt dokument, och LU78 är elt viktigt dokument. Hade prognoserna från långtidsutredningen 1975följts, hade vi inle överträffat de gränser för konsumtion som den ulredningenuppställde och hade en del annat inle inträffat som utredningen byggde på,skulle vi inle ha råkat in i den allvarliga kris som vi befann oss i hösten1976. bekräftar är aU långtidsutredningen blev överkördav den poliliska verklighel i vilken socialdemokraterna styrde. Den nyalångtidsutredningens analyser är ur den synvinkeln utomordentligt intressanta.De ulgör nämligen en klar bekräftelse på hur fördärvbringande den politik varsom ledde fram lill kris. Kjell-OlofFeldt citerade mig dessutom fel. Jag sade i mitt anförande att jag vardjupt oroad över de analyser som ulredningen gjorde. Här påstår Kjell-OlofFeldt att jag skulle vara "förtjust" över utredningen. Och så drasplötsligen in i bilden därför att tidningen har talat om enguldålder. tog alldeles fel när den gjorde det förhastadeuttalandet. Dét är ingen guldålder LU 78 förutser. Det är tvärtom en bisterjärnålder. Och del värdess kalla siffror som jag med stor oro citerade. Devisar nämligen hur illa ställt del blivit med ekonomi sedan mitten på1960-lalel, dvs. som socialdemokraterna styrde. Idet korta konjunkturpoliiiska perspektivet lyckades det för trepartiregeringenalt ställa lill rälta väldigi myckel. Vi vände negaiiva trender på nästan allapunkier uppåt, men vi har långsikliga problem kvar, och det är de långsikligaproblemen fram emot 1983 som långtidsutredningen redovisar och som vi måslelösa. Förutsättningen för au vi skall kunna lösa de problemen är attpolitikerna, även socialdemokraterna, har mod att gå ut och lala om sanningenför väljarna, tala om vad som krävs av ekonomi för all vi skall kunnafö någon rätsida på den, därför alt del på lång sikt ligger i löntagarnas,väljarnas och medborgarnas inlresse att vi för ordning på vår ekonomi, så altvi inte en gång till ställs inför ett sådanl bord som : dukat medkriser och problem. Jagär förvånad över au Kjell-OlofFeldt kan hoppa på långtidsutredningen, därföratl den visar behovet av lönsamhet i näringslivel. Han vill göra gällande aUutredningens betänkande är ett kapitalistiskt dokument bara därför attlångtidsutredningen anser att del svenska näringslivel bör fö lillbaka en delav den lönsamhet som näringslivel hade under 1970-lalets första år. Är det eltalltför långtgående krav? Menar verkligen ekonomen att detärett så uppseendeväckande krav som ställs? Hardet inle fallit Kjell-OlofFeldtin alt en av anledningarna till att vi har haft en kris, som trepartiregeringenbörjade arbeta sig igenom, var jusl atl vinstsivån och lönsamhelsnivån i detsvenska näringslivel var så låg alt den inle tålde Denekonomiska politiken ni. Denekonomiska politiken m. m. påfrestningarnaefter 1974, 1975 och 1976? Har detta inle föllil in?Kjell-OlofFeldt ärju ändå ekonom. Men, för atl kommatillbaka till -jag skall göra del ändå! OlofPalme påslår att skattekvoten harökai ,och det påstod ocksåKjell-Olof tidigare. Det är nog riktigt, men då skall man också la hänsyntill de ökande kommunalskatterna, och man skall ta hänsyn även tillBNP-utvecklingen,sompåverkarskaltekvolen från den andra sidan. OchBNP-ulvecklingen beror i sin tur på dessa väldiga överiager som man byggde uppunder . Hurhade skattekvoten selt ul om vi hade haft en socialdemokratisk politik? Mer än6 96 höjda arbetsgivaravgifter hade vi haft och en lång, lång, lång rad medskattehöjningsförslag som socialdemokraterna under de här två åren hadeförverkligat. Vi hade legat på en betydligt högre nivå i så fall. Jag vill baranämna två siffror. Dedirekia skatteinkomsterna var i runt tal 34 miljarder och 30miljarder, och var de 29 miljarder. När den nya trepariiregeringenträdde till vände vi en uppåtgående kurva med ökande statliga direkta skatter.Vi vände den nedåt mot en sänkning - sjönk de direktaskatterna i . Detkan också vara intressant alt erinra om de skailehöjningsförslag somsocialdemokraterna lade fram 1977: 1) Höjda socialförsäkringsavgiftertill folkpensionering 2) Utvidgning avsocialförsäkringsavgiften för barnomsorgen till att omfatta ocksåegenföretagare 3) Skärpta skatteregler förfamiljeföretag 4) Höjning av skogsvårdsavgiften 5) Höjning av fordonsskallen atlgälla alla fordonsslag 6) Sänkning av den avgiftsfriadelen vid uttag av egenavgifter 7) Höjd fiaskskatt 9) Höjd elskatt för industrin 10) Höjd kilomelerskatt 11) Höjda avgifter inomlantbruksnämndernas verksamhetsområde 12) Höjda teletaxor. Enlikadan - och f ö. något längre - lista lade socialdemokraterna fram i börjanav delta år. Så tala tyst om höjd skattekvot! () kortgenmäle: säger att långtidsutredning kördes över av densocialdemokraliska regeringen. Får jag då påminna om aU denutredningen avsåg . regerade vi och , så vem var det som körde över 1975 årslångtidsutredning? HerrBohman säger alt jag vill förvägra näringslivet en högre lönsamhet. Han frågar:Kan del inte fö samma lönsamhet som del hade ? Då har GöstaBohman inte alls förstått vad del handlar om. 1970-1973kunde näringslivel ha en god lönsamhet, och reallönerna kunde samiidigi stiga.Men då var del inte som regerade. Det som skall ske är atlvinsterna skall stiga med 30 ä 40 96 , sammanlagt med 18miljarder, medan reallönerna skall ligga stilla. Del är en viss skillnad del,. Viskall tala om sanningen, säger . Han är alltid den storasanningssägaren. Vad han gjorde var, att han ställde långtidsutredningensperspektiv när del gäller sparandet och kapitalbildningen som den ljusaframtidsvisionen mot skräckbilden att vi skulle fö elt kollektivt sparande ilöntagarfonder. Det var det som jag reagerade mol, för talade inleom sanningen. Han lalade inle om innebörden av att sparandel på delta sättskulle privatiseras, helt och hållet läggas inom de enskilda företagen. Hanberättade inte om de konsekvenser det för, både förförmögenhetskoncen-Irationen och för möjligheterna att helt enkelt mednågoriunda stabilitet och ulan stora sociala spänningar eller motsättningarlösa sparandeproblemet. Men det är inte intresserad av. För GöstaBohman och hans moderater är solidaritet alltid delsamma som tvång, ochekonomisk demokrati ärett brou mot den naturens ordning som ger fölalet rättatt härska över de många. Därför kommer vi aldrig att förslå varandra. Detmisstag som gör är alt de går till attack mot den ekonomiskademokratin med samma blindhet och oförnuft som , och lidigarehögerpartiet, har gått till storms mot andra slora irygghetsreformer i vårtsamhälle. Del blir ett stort politiskt misslag också den här gången, GöstaBohman. Denekonomiska poUtiken m. m. () kortgenmäle: Min första replik var ägnad atl i all stillsamhet påpeka alt herrBohman kasar omkring som personaggressivitetens kolportör i svensk politik. Jagtror atl den schäsen i all stillsamhet gick in. HerrBohman räknade upp skattehöjningar som vi skulle ha föreslagit. Jag igenkändedär flera saker som den borgeriiga regeringen med begärlighei anammade ett årsenare. Ni klippte till med bensinskatten, belydligl mer än vi hade föreslagit.Ni höjde elskatten och leleavgifterna. skräms med våraskattehöjningar, som regeringen har godtagit med dubbel, tredubbel ellerfyrdubbel råge. Mendet är inte detta som vi diskuierar . Vi diskuierar ett parti och en s. k.sanningssägare, som gick ut och lalade om för svenska folket alt del går attsänka skatten om bara viljan finns. Samma parti har i regeringen medverkat tillden största skärpningen av del totala skattelrycket som någonsin ägl rum i vårtland av . Man har skyllt på kommunalskatten och sagtalt man sänkte några skatter och höjde andra. Men fakta kvarstår, och det ärfråga om enkla allmänmoraliska fakta. gick ul och talade om försvenska folkel alt del går att sänka skatten om bara viljan finns. i praktiken atl det går att höja skattetrycket merän vadsocialdemokraterna någonsin gjorde om bara viljan - eller vad man skall kalladet - finns. Det är fakta. Denekonomiska politiken m. m. Sedan om löntagarfonder och löntagare, arbelare,tjänstemän -de som ni har pressat ner standarden för. Och det vill ni alt viskall berömma er för! Denav hyllade långtidsutredningen sägeratl löntagarna skall öka sinproduktivitet med 7 96 , dvs. att deskall flytta runt i landet och mellanolika branscher. De skall öka sitt arbetstempo. De skall fö knappasl någonreallöneslegring alls, men de skall se kapitalägarnas vinster mångdubblas ochöka med 18 miljarder. Jagsäger, och det är elt demokratiskt påslående: Detta går icke att genomföra i endemokrati med fria fackföreningsrörelser. Del kan aldrig fackföreningarna ochderas medlemmar acceptera. Om tror att han skall kunna tvingaigenom detla med en konservativ politik, så kan det icke ske med bevarande aven fri fackföreningsrörelse och egentligen inte heller med bevarande av enpluralistisk demokrati. () kortgenmäle: Tycker herr lalmannen all del är en rättvis debatlordning atl jag skalltvingas att replikera två talare? Jag lycker det inle. Närjag lalar om siffror och redovisar,kalla fakta, mina herrar och ,börjar ni lala om ideologier, därför att siffrorna blir besvärande. Jag kanockså slälla upp i en deball om ideologier, men låt oss ta den för sig själv. HerrFeldt hoppade på mig därför atl jag lalade om den offenlliga sektornsexpansion. Han menade alt jag gav uttryck för en brist på solidaritet. Låt migcilera LO:s egen ordförande, som säger att "vi nu tvingas se sanningen ivitögat och börjar la upp också brutala frågeställningar". Han fortsätter:"Vi har inte råd med en fortsatt snabb offenllig expansion." Hanmenar au vi måsle skära ner den offentliga sektorn. Beskyll också LO:sordförande för bristande solidaritet, så är i varje fallrättvis! Denborgerliga regeringen har höjt skattetrycket, säger . Ja,skattekvoten är högre, och jag har förklarat varför: höjda kommunalskatter, ensänkt BNP-ulveckling, därför alt lageruppbyggnaden var som den var. Och hadesocialdemokraterna fölt igenom sina förslag.hade skallelrycket höjts med intemindre än . Kjell-OlofFeldtmåsle väl ändå ha klart för sig alt långtidsutredning byggde sinauttalanden på vissa prognoser om kostnadsutvecklingen och vissa anlaganden omfördelningen av konsumtionen mellan den offenlliga sektorn och den privatasektorn. Den verklighel som socialdemokraterna styrde underlångtidsutredningens första år körde över de prognoser som långtidsutredningenvisade. Konsumtionen blev väsentligt mycket högre än vad även ansågvara lämpligl. var en av förklaringarna till att krisen var så allvarlighösten 1976 som den faktiskt var. Föralt den kalkyl som långtidsutredning lägger fram skall hålla och viskall fö en bältre ekonomi i krävs del all vi investerar mera, tar nyainitiativ och arbetar mera. Är del någon i den här kammaren som tror att småoch medelstora företagare har lust att investera, när de har hotel från dekollektiva lönlagarfonderna över sig, när de vet all makten över och ägandet avföretagen skall las över, om förelagen växer och blir slora? Sanningenom del finansiella sparandet i förelagssektorn är all delta under 1970-lalelhar gått ner väsentligt. En förklaring till all vi tvingats låna utomlands äralt del finansiella sparandel i både förelagssektorn och den statliga sekiornhar sjunkit. Vi har därför fått ikläda oss en stor upplåningsbörda. Genom attförbättra det finansiella sparandet i företagen slipper vi låna pengarutomlands, och del är därför som långtidsutredningen räknar med en förbättringav det finansiella sparandel i den sekiorn. Del är en av de nödvändigafömtsätiningarna för att vi åter skall få balans i ekonomin. Och balans iekonomin betyder tryggad sysselsättning och tryggat välstånd i fortsättningen.Del bortser både och ifrån, när de för sina resonemanghär . Jag lycker all del är utomordentligt beklagligt, därför all ni vetbällre. I varje fall vet bättre - del är jag övertygad om. Denekonomiska politiken m. m. Del har inträffat atl den vanligtvis talföre och debaiiglade budgel-och ekonomiministern tillfälligtvis hell har lappat rösten. Därför fårkammarens ledamöter hålla lill godo med mig. Delhar , herr lalman, gått sedan vi fick en liberalminoritetsregering i . Det är givet an den nya situation som del här harskapat också leder lill nya villkor i olika avseenden för riksdagsarbetet. Detär naturligt att varje parti i molioner och på annat säll först lalarom var detstår i de olika frågor del gäller, och lika naturiigt och nödvändigl ärdet attpartierna sedan under riksdagsbehandlingen förmår samla sig lill beslut som äransvarsfulla och som blir lill nytta för människorna i vårt land. Denerfarenhet vi hillills har-jag länker då i första hand på behandlingen av deSlora frågorna, del stimulanspaket som vi just nu diskuterar och som är viktigtför landels ekonomi, och den s. k. varvspropositionen - visar atl riksdagenfungerar också i del här lägel. Den träta som pågått här om proceduren iutskotten rubbar knappasl den bilden. Sådana debatter, hur onödiga de i regelän är, hör så all säga till rutinen. Det gör också del allmänna skallet på hurriksdagen som sådan fungerar. Delverkar som om varje pariamentariskt läge skulle ge sin typ av näring ål denträtan. Det finns alllid de som tar chansen atl lala om folkstyrets ochriksdagens allmänna bedrövlighel. Så var del när socialdemokraterna ensammaeller tillsammans med kommunisterna hade majoritet. Då kallades den halvan avriksdagen för ell eländigt transportkompani, och oppositionen var ungefär likaeländig varje gång den log sig orådet före att framställa olika förslagberoende på vilket parti det var som log lill orda. Så var del också underjämviktsriksdagen, som våra grundlagsfäder i all sin vishet skapadeförutsättningar för. I de flesta fall lalade vi oss samman till vettigalösningar, ofta efter regelrätta förhandlingar. I några fall blev det lotlning,och då kallades hela för en tombola. Så var det delvis också under Denekonomiska poUtiken m. m. trepartiregeringenslid, när majoriteten anklagades av oppositionen för att osjälvständigt ochomedgörligt lotsa regeringens förslag genom . Så är det på sina hållnu också. framhålls del förhållandel att man är beredd alt lyssna påvarandra och ibland kompromissa som ett uttryck för vad som ibland har kallalsmacklande och vacklande, elt säll all undergräva respekten för demokratin. Isjälva verkei är del vi upplevt under 1970-lalel exempel på olika former avdemokrati i arbete, alla förutsedda i vår författning. Del är en självklar delav demokratin atl formerna växlar beroende på de pariameniariska förutsättningarna.Samspelet mellan regering och riksdag, och roll, blir olika beroendepå om vi har en enpartiregering med majoritet bakom sig i , enjämviktsriksdag, en majoritelskoalilion eller en minoritetsregering. Delär givet alt vi som minoritetsregering har all anledning att möta meden öppen och ödmjuk hållning sedan vi presenterat regeringens egnauppfattningar och förslag. Jag har därför inte myckel lill övers vare sig fördet stadigt återkommande och ständigt lika motsägelsefulla gnället på riksdageneller för tanken all det skulle vara något önskvärt alt ha hårda blocklåsningari svensk politik. Vi måsle kunna samtala med varandra och samverka närsakfrågorna gör det naturiigt. a. försvaret för inflationsskydd i skattesystemet - en av de viktigasteskatlepoliiiska reformerna någonsin - har , ochmoderaterna kunnat förenas. När det gäller t. ex. åtgärder för au omvandlavarven i socialt acceptabla former - som jag tidigare varit inne på och som jagtycker det finns anledning atl betrakta som en av de stora näringspolitiskasatsningarna - har regeringen på många väsentliga punkier fått stöd även avsocialdemokraterna. Avgörande för oss är att del blir vettiga och välunderbyggda beslut. Och alll tyder på all del blir det också när riksdagennågon gång skall gå lill votering i den fråga som vi , debatterar. Visseriigenfår man när man hör och en del andra socialdemokraler lala detintrycket alt del här skulle finnas ett bråddjup mellan de förslag somdiskuteras: å ena sidan socialdemokraterna som värnar om välfärd och de svaga isamhället, och å andra sidan den ondsinta trepartiregeringen, efterföljd av enminst lika ondsinl folkpartiregering som ägnar sig åt alt köra ekonomin ibotten, medvetet klämma åt pensionärer, sjuka och inkomstsvaga. Jag förslårtanken i och för sig: det behövs något för galleriet! Men när skillnaden mellanagitationen och verkligheten blir för uppenbar, även för de egna, så trorjagatt den missar effekten. Kanske påverkar också den här sortens debattkonsterdet anseende för politikerna som inte minst väldigi ofta säger sigvilja värna. Delär ändå så alt den här debatten kommer all slula med att regeringensstimulanspaket i allt väsenUigl går igenom. Därmed fullföljs en framgångsrikekonomisk politik. Barnbidragen höjs mer än vad som svarar mol inflationen. Detblir alltså en realförstärkning. Pensionärerna kommer atl få högreskatteavdrag. Man skall kunna ha en större sidoinkomst av arbete eller tjänstepensionutan atl behöva betala skatt. Inflalionsskyddet bevaras i skattesystemet. Detär särskilt vikligt för de breda grupperna av arbelare och tjänstemän som finnsi inkomstlägen där progressionen är stark. Inflationsskyddet utvidgas nu ocksåtill atl gälla grundavdraget genom uppräkning av den särskildaskattereduktionen. Det betyder mest för lägre inkomsttagare genom atl del gerlika mycket i kronor räknat som för de högre inkomsttagarna. Skatteavdragetför underhållsbidraget höjs också. Stora stimulanser ges till invesleringarunder 1979. Enviss lättnad av inkomstskatten utöver inflalionsskyddet genomförs. Jag beklagarsjälvklart alt regeringen inle kunde få full förståelse för all vi redan 1979borde sänka marginalskatterna ännu mera. är dock det som vi nudiskuierar ell stimulanspaket där man inte kan vara alldeles säker på vad somärden exakt rälta storieken av stimulanserna. Jag räknar med, bl. a. efter deuttalanden i olika sammanhang som gjorts av alla de fyra partierna, atl detskall vara möjligt all ha sänkta marginalskatter i breda inkomslskiki som encentral del i vårens skatteförslag, och att det också skall kunna få stöd avriksdagen. Attriksdagen här samlas till en reform är ett viktigt löntagarkrav som regeringenför sin del är bestämt inriktad på alt hävda. Regeringens ekonomiska politikhar givetvis ifrågasatts, och ifrågasatts från olika håll, även om den alltsånu lycks samla en majoritet i . Socialdemokraternaför sin del menar atl stimulanserna borde ha satts in tidigare och hänvisartill sina förslag . Till del finns bl. a. två saker atl säga.