prot · G209146 · 1978-12-31 00:00:00 — För mig är det förvånande att detskall vara huvudfrågan. Jaggör det främst därför att vi i har upplevt gång på gång, inte minstunderdel , att moderater och folkpartister pekar ut oss som de somhar trampat på bromsen när det gällt atl sänka marginalskatten. Visserligensade alt han har förhoppningar för vidkommande, men detär inle ointressant vad som sägs från talarstolarna ute i landet. Därframställs saken på det sättet att å ena sidan skulle ochfolkpartiets förslag ge fantastiska skattelättnader, medan å andra sidancenterpartiet är fullständigt ointresserat. Detär ju alldeles självklart att är intresserat av alt sänkamarginalskatterna, från precis samma utgångspunkter som ochmoderaterna och jag förmodar också socialdemokraterna. Det är fråga om hur skatternainverkar på produktiviteten och viljan att göra arbetsinsatser. Varför skullevi annars ha gått med på en hel serie av skattesänkningar? räknadeju upp åtskilliga sådana som har varit med på. Varför skulle vi ha gåttmed på indexreglering av skatteskalorna? Varför skulle vi lägga framytteriigare förslag om marginalskaltesänkning, änskönt ärendet skjuts tillhösten. Detkan rimligtvis inte vara bara därför att vi vill höja andra skatter i stället,skatter som sannolikt inle är socialt mera rättfärdiga eller lättare att bära.I varje fall är jag - och det gäller förmodligen också mitt parti - betänksam ivissa lägen gentemot marginalskattesänkning som isolerad företeelse. Jag skallredovisa detta i ett par punkter; de må gärna stå för mitt eget vidkommande. Undersenare lid har faktiskt löneläget här i landet i rätt hög grad anpassats eftermarginalskatterna. Det gäller framför allt i de högre inkomstskikten.Naturiigtvis invänds mot detta att i så fall måste del vara riktigt att sänka marginalskatten och attgöra det så drastiskt som möjligt. Menom detta skall göras märkbart och markant är det alldeles klart atl man dåmåste beakta denna lönesättning som vuxit fram främst under den lid då vi pågrund av inflation och frånvaron av en indexreglering hade en mycket starkskärpning av skatteskalan. Trotsallt tal om strävan mot lika lön och jämlikhet har vi alltjämt en mycket storlönespridning i delta land. Jag vill gärna tro att detta i flertalet fall ärvad jag skulle vilja kalla prestations- eller ansvarsmotiverat. Men från dessautgångspunkter finns det naturiigtvis också icke motiverade höga löner ochinkomster. Det finns t. o. m. dubbelinkomster varav några knappast föranledernågon egentligt prestation. Det är detta förhållande som gör hela frågan lillett så stort komplex, därför att alla i samma inkomslläge oavsett prestationändå skall beskattas efter samma skala. Del är också detta som gör att man intei alla lägen och inte i fullt samma utsträckning som från de främstapådrivarnas sida kan instämma i resonemanget att en sådan skattesänkning alltidär produktionsbefrämjande. Utöver redovisningen från finansutskottets behandling av frågan har jagvelat anlägga dessa synpunkter. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. Får jag först säga till Axel att han har förvisso alldelesrätt i att löneläget i stor utsträckning har anpassat sig lill marginalskatterna.Det är tokigt att det blivit så att marginalskatten inte bara har alla dessanegativa verkningar mot arbetet och merinsatser i arbetet som sådant, utan dethar också ökat spännvidden i bruttolöner. Det är en sida av denna problematiksom mycket rikligt föranleder oss atl verkligen ta krafttag. Delhar sagts tusen och en gånger men del måste sägas om igen: Det måste löna sigatt arbeta! Uppenbarligen har detta blivit en politisk sanning - höjd över denpartipolitiska debatten. Ingen politiker tycks vilja göra invändningar. Vi hari alla fall inte haft någon debatt som följd av detta vårt bestämda krav frånmoderat håll - kravet att det måste löna sig att arbeta. Menlikafullt är det tveksamt om samtliga partier verkligen vill göra arbetetlönsamt. Hade så varit fallet, så skulle det ha blivit ett beslut ommarginalskattesänkning. Det framgår dock alldeles klart att den orimligt högamarginalbeskattningen gjort arbetet - det inkomstbeskattade arbetet - i vårtland allt mindre lönsamt. För många - kanske för de flesta förvärvsarbetande -framstår skatteprogressiviieten som direkt löntagarfientlig. Den är emellertidockså fientlig mot företagen, mot företagare och mot samhällsekonomin i stort.Marginalskattesänkningar är därför följaktligen och utan tvivel denangelägnaste reformen i vårt land och sannolikt framöver. Bordedet då inte vara en självklarhet att alla partier gör allt som står i derasmakt för att verkligen angripa problemet där det effektivt och verkningsfulltkan angripas? Vore det inte en självklarhet att man tar åtminstoneförsta rejäla greppet på marginalskatteproblemet och ser till att minskaprogressionen, så atl det blir mer kvar av lönehöjningen, mer kvar av Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. extraknäcket än de ca20-30 96 som blir kvar i vanliga inkomstlägen? Jo,naturiigtvis, det säger väl i stort sett hela det arbetande svenska folket.Skaitetröllheten är utbredd - man vill ha mer kvar av sina arbetsförtjänster.Del är en rimlig önskan. Man vill - kort sagt - att det skall löna sig attarbeta. Och denna angelägna förändring vill man naturligtvis ha till stånd såsnabbt som möjligt. Detskulle också, herr talman, ha varit möjligt för , som jag här harnämnt, att göra något positivt och verkningsfullt för att göraarbetet, arbetsinsatserna i samhället, lönsammare. En proposition föreliggerliksom en partimolion från moderata samlingspartiet med förslag ommarginalskattesänkningar inkomster i skikten . Detinnebär ett steg på vägen, ett steg i rätt riktning, ned till ett högstamarginalskatteuttag på 50 96 i vanliga inkomstlägen. Det är målsättningen i vårmoderata skattepolitik: Ingen normalinkomsttagare skall behöva bli av med merän hälften av en inkomstökning i skatt. är det så förfärande myckel mersom försvinner i marginalskatt att detta vårt rimliga moderata krav för mångater sig som en dröm, kanske t. o. m. som någonting overkligt. Men,herr talman, den moderata målsättningen är fullt möjlig alt uppnå -och denmåste förverkligas om arbete verkligen skall löna sig i vårt land. , där vi haft att yttra oss över propositionen 160 och demotioner som väckts i anslutning lill denna, har del emellertid blivit ettnegativt beslut från majoritetens sida. Socialdemokraternaoch har således bildat majoritet och behagat besluta om att skjuta uppett beslut om ändring i skatteskalorna . Detta har riksdagendebatterat i åtskilliga timmar. Det finns emellertid anledning att lägga en delsynpunkter på frågan. Talesmänför dessa båda partier har försökt förklara varför de intagit denna negativaattityd till ett beslut om skattesänkning under denna vårriksdag- ett beslutsom borde ha fattats och gett svenska folket ett positivt och glädjandebesked om atl trepartiregeringens skattereformpolitik fortsätter. Manfår emellertid vänja sig vid många märkligheter i politiken, och flera minstsagt egendomliga händelser har inträffat under detta . Men det hör ändåtill det märkligaste - och sorgligaste - att det under en borgerligriksdagsmajoritet bildats en majoritet mot ett beslut om marginalskattesänkningi de utskott som har haft all bereda frågan. Jag tror för min del att dennejsägarmajoritet som bildats förvånat - i hög grad förvånat - landetsborgeriiga väljare. Jag tror nämligen att samtliga borgeriiga partier haft enimage av skattesänkningsvilja och att det funnits - och finns - storaförväntningar på samtliga borgerliga partier i detta avseende. Förall del - de båda partier som bildat nejsägarmajoritelen har argumenterat försitt negativa ställningstagande. De vill ha en annan utformning avskatteskalorna än vad propositionen föreslår, de har invändningar motmarginalskaltelaket, de anser också att del skulle vara bättre om beslutet tasi Ett påstående görockså gällande att det då kan få den bästa effekten i fråga om avtalsrörelsen.Vi moderater har - i likhet med regeringen - en annan och låt mig säga meraverklighetsnära uppfattning även på den punkten. I en avvikande mening, somRune och jag fäst vid finansutskottets yttrande till skatteutskottetsbetänkande 55, konstaterar vi behovet av att bl. a. parterna på arbetsmarknadenpå ett så tidigt stadium som möjligt får kännedom om de skatteregler som kommeratt gälla . Detär ju ändå så att en lönerörelse förbereds på ett myckel tidigt stadium. Dågörs överväganden, då - och det gäller nuläget, denna dag - behöver man såmånga komponenter som möjligt för att kunna summera ett utgångsläge och enrimlig budgivning i löneförhandlingarna. Kort sagt: Det är angeläget attarbetsmarknadens parter redan denna vår får veta vilka skatteskalor och vilkaskattesänkningar som skall gälla för åtminstone första året i kommandeavtalsperiod. Dåkan man, som vi moderater i finansutskottet konstaterar, göra de övervägandensom erfordras inför slutandet av nya avtal. Närdet gäller en eventuell finansiering av en skatteomläggning, alltså enskattesänkning, anser vi moderater all denna fråga med fördel kan skjutas upptill hösten. Vikonstaterar att den samhällsekonomiska och siatsfinansiella bedömningen avflera skäl inte bör göras . När finans- och skatteutskotten behandladedet här ärendet om en skattereformering, förelåg inte enskompletteringspropositionen. Det hade visseriigen varit angeläget att man vidbehandlingen av både propositionen 160 och propositionen 95 om den kommunalaekonomin kunnat sätta in de framlagda förslagen i ett vidare samhällsekonomisktperspektiv. Det finns emellertid en sådan analys i moderata samlingspartietsmotion 2349 till detta . Där behandlar vi utvecklingstendenserna i densvenska ekonomin på både kortare och . Skall den ekonomiska utvecklingen framöver ens komma i närheten av deförhållandevis optimistiska beräkningarna långtidsutredning, måstedet bli en starkare tillväxttakt i vår ekonomi. Det fömtsätter - det står ivarje fall fullt klart för oss moderater - alt skattepolitiken för en sådanutformning, att den kan möjliggöra reala inkomstförbätiringar efter skatt förden yrkesverksamma delen av vår befolkning. Medandra ord: Skatterna - främst skatterna på inkomstförbätiringar - får inle blihögre än all arbete och ökade arbetsinsatser verkligen lönar sig.Skattepolitiken får inte vara arbetsfientlig, den får inte stimulera detkvittolösa samhället. Den får inte stimulera en svart arbetsmarknad där manbyter tjänster och försöker hitta kryphål för att komma undan skatt. Detär dess värre en sådan utveckling som pågår i vårt land, trepartiregeringensupprepade skattesänkningsreformer till trots. Men det skulle ha varit ettbetydligt mera skattepressat samhälle vi upplevt om vi inte fött tillstånd de skattereformer som trepartiregeringen åstadkom 1977 och 1978 genom enindexreglering av skatteskalan. Vi är på rätt väg i så måtto. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. Men lägre skatter - även om del i första handbegränsas lill sänkning av marginalskatterna - förutsätter en återhållsamhetmed offentliga utgifter. Vi moderater har föreslagit utgiftsbegränsningar,besparingar på drygt 2 miljarder. Vi kan komma att utöka denna besparingspost,och den skulle i stort sett redan nu kunna finansiera den skattereformering somregeringen och vi moderater vill genomföra. Nysssade här i debatten att säger nej tillfinansiering av en skattesänkning och talar- påstod han - i hotfulla ordalag omnedskärningar. gjorde en antydan om alt det skulle vara på detsociala fältet. Nej,det är inget hotfullt tal vi för från moderat håll. Det uppfattas inle hellerså bland människorna. Det är ett positivt tal, som innebär förslag som ger ossförutsättningar att kunna åstadkomma det som medborgarna helst önskar, nämligenskattesänkningar. Skattesänkningarhar också en långsiktig, positiv verkan. De befrämjar en ekonomisk tillväxt ioch med att det blir lönsamt atl arbeta. Därigenom uppstår ensjälvfinansiering, om man så vill uttrycka det. Detär mot denna bakgmnd som vi moderater finner det bäst och lämpligast att , dennadag, låta besluta om en marginalskattesänkning och ett tak förmarginalbeskatlningen, som vi låter bedömningen av den eventuellafinansieringen ske . Först då kan vi göra den översiktliga bedömning somkrävs - både vad gäller den externa ekonomiska utvecklingen och vad gäller denlöne- och kostnadsutveckling som vi har i landet. Då, - och först då -bör dessa frågor bedömas. För oss moderater är målsättningen att någonskattehöjning inte skall behöva ske för all finansiera den sänkning av skattenpå inkomstförbättringar som vi föreslår. Jag ber att få yrka bifall till alla punkter i reservationen 1 vidskatteutskottets betänkande. AXEL () kortgenmäle: Jag konstaterade efter att ha hört anförande att det intevar någon överdrift när jag påstod att man från moderat håll ute italarstolarna säger att är motståndare till marginalskattesänkningar.För även här i talarstol, där objektiviteten bör vara störst, sadeherr samma sak, trots att del föreligger ett förslag tillmarginalskattesänkningar från sida. Vidaresade : Förklara denna negativa attityd att skjuta på problemet! Menbehöver det ligga någon negativism i detta? Inte heller ert skatteförslagskulle träda i kraft förrän , och det är fullständigt möjligt attklara detta också med ett uppskov . HerrKnutson inledde med att säga att han är överens med mig om komplexiteten idetta, alltså att lönerna har korrigerats med hänsyn till skatterna. Ja, så ärdet naturligtvis, men det förhållandet har vi, och det kommer vi sannerligeninte ur enbart genom att sänka skatterna. Man måste i så fall också göra enrejäl lönerevidering, om löner och skatter skall harmoniera efter denstarka marginalskattesänkning som föreslår. GÖTHEKNUTSON (m) kort genmäle: Jag har inte gjort någon värdering av motion i den härskattefrågan. Jag har inte gjort något påslående om att skulle varanegativ till marginalskattesänkningar. Jag har konstaterat atl det är mycketbeklagligt att inle är med på alt nu fatta ett beslut om detta. Det ärnu som beslutet borde fattas. Det är ingen tillfällighet att regeringen harlagt fram propositionen till denna vårriksdag. Fårjag också bara notera att spännvidden i lönerna i vårt land, mellan normalainkomstlägen och t. ex. en generaldirektörs lön, är skrämmande stor ibruttolermer, medan själva nettoeffekten blir väldigt marginell. I självaverketärdet en obetydligskillnad i nettoutfalletfören normal inkomsttagare, somhar de bidrag som i stor utsträckning tillfaller barnfamiljer, och t. ex. engeneraldirektör, som då har en proportionellt myckel högre skatt. Men, herrKristiansson, visst kan vi åstadkomma förändringar på detta område med hjälp avsänkningar av marginalskatten. Det har bl. a. påvisat i en omfattandeanalys med mycket omsorgsfullt gjorda beräkningar, och det har även skett frånTCO-håll. Jag skall inte ta kammarens tid i anspråk för att närmare redogöraför det , för jag tror att Axel som erfaren ledamot avriksdagens finansutskott väl känner till de flesta fakta. Fortsattreformering av inkotnst-skatten, m. m. AXELKRISTIANSSON (c) kort genmäle: Jag skall inte föriänga debatten, utan jag vill bara slå fast att GötheKnutson sade att sannolikt kommer de borgerliga väljarna att notera sombeklagligt atl var emot marginalskattesänkningar. GÖTHEKNUTSON (m) kort genmäle; Exakt så som mina ord föll återgavs de kanske inte av AxelKristiansson, men det spelar mindre roll. Jag har uttryckt iakttagelsen atl detär med förvåning som borgeriiga väljare noterar att gjorde sällskap medsocialdemokraterna mot ett beslut . Men låt oss nu hoppas, om det blir ett beslut ommarginalskaltesänkning lill hösten, atl det blir ett beslut på de godapremisser som föreligger. Försl skall vi emellertid göra de ansträngningar somgöras kan för att fö igenom ett beslut denna dag. Jag skall i den här debatten la upp två frågor: dels hur en sänkning avden statliga inkomstskatten skall finansieras, dels vilken effekt påsamhällsekonomin i stort som en sådan skatteomläggning kan få. Närdet först gäller finansieringen av sänkta marginalskatter har alltså centernoch socialdemokraterna kunnat enas kring en linje som innebär att man säger attskatteomläggningen i sin helhet skall finansieras, men man Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. avvisar en delav de förslag för att finansiera skatteomläggningen som har lagts fram. Först några ord om vadmajoriteten faktiskt säger. I skatteutskottetsbetänkande nr 55 står det på s. 69 atl "beslut som minskar statsinkomsterna- bör kompenseras fullt ut genom motsvarande inkomstförstärkningar".I finansutskottets belänkande nr 35, som behandlar den kommunala delen avskatteomläggningen, noteras att de ökade statsutgifter som blir följden av denföreslagna reformen "i sin helhet skall finansieras genom åtgärder somökar statsbudgetens inkomster". Debåda utskotten förordar alltså att åtgärder på skattesidan, som innebär atlstatens inkomster minskas, måste kompenseras med inkomstförstärkningar avannat slag. Jag tycker det är tillfredsställande uttalanden från de bådautskotten. Deav regeringen föreslagna skattelättnaderna skulle sammanlagt kosta ca 4,5miljarder kronor. Den utbyggnad av det kommunala skatteutjämningssystemet, somtillstyrks av finansutskottet i dess betänkande nr 35 och som är en del av dentotala skatteomläggningen, kostar ca 1,7 miljarder. Delmärkliga är nu att och socialdemokraterna säger nej till sänkningen avdcnstatliga inkomstskatten under åberopande av att man inte har någonfinansiering, men godtar man reformeringen av de kommunala skatternatill en kostnad på 1,7 miljarder, utan att man kan finansiera mer än en litendel av den omläggningen. Man säger t. ex. nej till det förslag om höjdenergiskalt som framförts av regeringen, och avvisar för sin del ocksåförslaget om alt barnomsorgsavgift skall uttas även av egenföretagare. Det är isjälva verket bara en en enda inkomstförstärkning som finns med i debetänkanden som ligger på kammarens bord, och det är förslaget om enhöjning av stämpelskallen. Den ger statskassan drygt 0,5 miljarder kronor.Resten av kostnaden för den kommunala skatteomläggningen - ca 1,2 miljarderkronor - har skatteutskottet alltså inte något förslag om hur man skall täcka. Motden bakgrunden är det obegripligt att socialdemokraterna i skatteutskottet harkunnat skriva under att deras eget yrkande om att staten skall ges fulltäckning för kostnaderna för skatteomläggningen lillgodosetts genom det förslagsom skatteutskottet nu lägger fram. Detta står alt läsa på s. 69. Jag tyckeratt det här är helt obegripligt. Socialdemokraterna som har krävt entotalfinansiering av både den statliga och den kommunala delen av skatteomläggningenanser att deras yrkande är tillgodosett genom ett förslag som innebär att manhöjer stämpelskatten och därmed finansierar en niondel av helaskatteomläggningen. Min första fråga till Kjell-OlofFeldt blir därför: Hur gårdetta ihop? I själva verket är det, enligt min mening, bara i regeringens propositionsom det finns en totalfinansiering av den föreslagna skalleomläggningen. Församtliga oppositionspartier gäller att det finns luckor i finansieringen. Delär mot den bakgrunden som det är svårt alt tro på skatieulskottsmajoritetensargument att man nu säger nej lill sänkningar av den statliga skatten, därföratt finansieringsfrågor inte har lösts. Till yttermera visso harJu representanter både i finansutskottet och i skatteutskottet förklaratsig vara beredda att diskutera någon form för finansiering av helaskatteomläggningen som skulle beslutas nu , men de andra partierna harinte velat gå in på den diskussionen. De har i stället till nästan varje prisvelat forma en majoritet, som skulle avvisa regeringens skatteförslag. Jagtycker att både och socialdemokraternas ställningstagande från olikautgångspunkter är förvånande. Förstnågra ord till . När trepartiregeringen tillträdde i oktober 1976uttalades i den nya regeringens regeringsförklaring att en varaktig skattereformskulle genomföras. Denna reform skulle innehålla sänkta marginalskatter ivanliga inkomstlägen och åtgärder för att hålla nere kommunalskatterna. Så sentsom upprepade trepartiregeringen före sinavgång detta löfte om förslag till sänkta marginalskatter. Den proposition somregeringen presenterade i arom en omläggning av skattesystemet kan sessom ett fullföljande av den skattepolitik som trepartiregeringen förde, och denborde därför kunna få stöd av . Inleheller socialdemokraterna har något konkret yttrande om en inkomstförstärkning,som skulle täcka deras förslag lill skatteomläggning. Jag kritiserar nu i ochför sig inle socialdemokraterna för det. Deras huvudsakligafinansieringsalternativ, den s. k. produktionsfakiorsskatten, kan självfalletinte bli föremål för beslut nu utan måste, som bl. a. LO-ordföranden uttalat,bli föremål för ytterligare utredning. Det är också bl. a. därför somregeringen har tillsatt en särskild utredning angående olika former avbruttoskatter. Den utredningen skall som en av sina första uppgifter närmarebelysa Just produktionsfaktorsskatten och dess verkningar i jämförelse med andratänkbara finansieringsalternativ, t. ex. arbetsgivaravgifterna. Avsikten äratt utredningen skall arbeta så, att det finns ett underlag förregeringens och ställningslagande till val av finansieringskällaför skatteomläggningen. Det är därför som vi ifrån folkpartiels sida har menatatt man nu inte bör binda sig i fråga om valet av finansieringskälla utanendast uttala att reformerna i fråga om både den statliga och den kommunalaskatten i sin helhet skall finansieras och atl beslut om val avfinansieringskälla skall fattas . Detta har varit vår huvudlinje, och jagtycker fortfarande att det finns goda skäl för en sådan procedur. Jag tyckerframförallt att den borde ha hälsats med tillfredsställelse avsocialdemokraterna. Ett sådant här förfarande innebär Ju att riksdagensannolikt får en reell chans att pröva förslaget om en ny produktionsfaktorsskattredan i höst. Den möjligheten har inte nu i vår. Trots detta har vialltså, som både och påpekat tidigare idebatten, från sida varit beredda att gå de andra partierna tillmötes och diskutera ett finansieringsbeslut för skatterna , men detär då vi har mötts av kalla handen. och socialdemokraterna har inte velatdiskutera finansieringen av skatteomläggningen med oss vare sig ifinansutskottet eller i skatteutskottet. Kanske beror det på att enighetenmellan dessa partier bara har gällt en sak, nämligen att nu säga nej tillförslaget om sänkta marginalskatter. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. Fortsattreformering av inkotnst-skatten, tn. Jag har förståelse för argumentet atl skattebeslutet inte får sesisolerat från den lönerörelse som startar i slutet av detta år. Det naturiigavore ju då att både skatteskalornas utformning och finansieringen av skatteomläggningenvar klara vid lönerörelsens början. Om det inte är möjligt så skulle detåtminstone vara en fördel för lönerörelsen om skatteskalorna var kända närlönerörelsen startade. Med den linje som socialdemokraterna och nu harhar valt så kommer sannolikt lönerörelsen att få börja utan att riksdagensbeslut vare sig i fråga om skatteskalorna eller i fråga om finansieringen ärkända. Med och socialdemokraternas linje - att skjuta även beslutet om1980 års skatteskalor till efter valet - kommer både skatteadministrationen ocharbetsmarknadens parter att få beskedet om 1980 års skatter mycket sent.Förhoppningsvis bör väl huvudlinjerna i skatteomläggningen kunna klarna underden första riksdagsmånaden , alltså , men det definitivabeslutet i lär dröja fram emot . Detta kan komma attskapa problem både för skaltemyndigheterna och för arbetsmarknadens parter. Vihar från sida utgått från att en omläggning av skattebördan frånden direkta inkomstskatten till indirekta skatter av olika slag på lång sikt ärtill nytta för vårt lands ekonomiska utveckling.