prot · G20980 · 1978-12-31 00:00:00 — Deålgärder från samhällets sida som genomförts för att tryggavaruförsöriningen för utsatta grupper av konsumenler har inle varit lillräckliga.Jag har hävdat delta tidigare i diskussion med handelsministern - både dentidigare handelsministern i den förra borgerliga regeringen och den nuvarandehandelsministern - och jag upprepar det vid del här tillfället Frånsamhällels sida har också till de olika stödformerna kopplats villkor som i endel fall har varit sä restriktiva all de inte kunnat skapa någon slörreefterfrågan trols att det funnits klara behov av stöd. Det ärdärför angelägetall samhällets insatser inom vamdistribulionsområdel ökar, och del bör enliglmin mening ske på två vägar: dels genom en förbälirad planering avförutsättningarna för varudislributionen, dels genom en förstärkning av destödformer som redan lidigare inrättats. En mycket angelägen åtgärd är atlkommunerna upprättar varuförsöriningsplaner; del är, som jag ser del, ennödvändighei. En varuförsöriningsplan innebär alt man i en kommun som särskiltplaneringsunderiag för kommunen redovisar konsumiionsunderlag, antal butiker,lokalisering etc. Alltför många kommuner har ännu icke gripit sig an med delarbetet. I min egen hemkommun har förts en ganska animeradpolitisk debali om en varuförsöriningsplan. Del har kommit förslag från densocialdemokraliska representationen i fullmäktige, men de borgerligahar, som del verkar, inle varit villiga all slälla upp för allåstadkomma en varuförsöriningsplan. Just i går läste jag om att del faktisktfinns glesbygdsområden i kommuner av karaktär och det fanns enhandelsidkare i ell sådanl som avsåg atl söka samhällsstöd men inle kunde fådel, eftersom det inle finns någon varuförsöriningsplan. Jaghar påpekat detla lidigare för handelsministern och hävdat nödvändigheten allkommunen har en obligatorisk skyldighel all klara sådana här problem. Jag villupprepa det och slälla frågan: Finns del verkligen inte skäl all göra dennavaruförsöriningsplan obligatorisk för kommunerna? Deslödälgärder för varudislributionen som inrättats är otillräckliga. Avde medel som anvisats lill investeringsstöd för innevarande budgelår har alltförbrukats. Ansökningar på sammanlagt 1,5 milj. kr. har inle beviljals pä grundav medelsbrist har äskat ell tilläggsanslag på 2 milj. kr. menhar, enligl de uppgiflerjag erhållit, fåll avslag på denna begäran. Del innebäregentligen alt ansvariga tjänstemän på sitler makl-ochmedellösa under försia , medan konsumenlerna och handeln får lösasina problem så gott de kan. har inte rönt någon slörre efterfrågan. Inlresset är mycketsvall om man dömerefterantalel ansökningar-och del ärdet manar benägen att görai departementet - trols alt del lolala underskottet i butikerna samtidigtuppgått lill en beräknad kostnad av 80-90 milj. kr. Allt della lyder på atl destödformer som finns är helt otillräckliga. Del är atl bjuda med armbågen. Jagfrågar handelsministern: regeringen alt öka resurserna för att stödjade svaga konsumentgrupperna, framför alll i glesbygderna? Jagar tacksam fördet stöd utlovade fören aktivkonsumentpolitik. Han är beredd atl ge regeringen delta stöd när del gälleraitförbällra konsumenternas situation. Vi behöver i de frågorna säkert samarbelaöver alla partigränser. Viär från regeringens sida medvetna om atl vi, pä grund av en ekonomiskloförsiktig polilik under försia , haft ett antalbesvärliga år, som drabbat alla i det svenska samhället, inkl. konsumenterna.Därför är vi glada över all de åtgärder som ireparliregeringen och dennuvarande regeringen vidtagit ser ul alt ge jusl de resultat som vieftersträvat, nämligen all vi får en förbällring som också komrneratt gälla de breda konsumentgrupperna. Konsumtionen ökar, välståndsutvecklingenökar, lönlagarna får elt ökat utrymme all konsumera mer, omsättningen stiger,vilket också får positiva effekter för handeln. Jag vil| starki understryka alldel är väsentligt atl handeln får sin situalion förbättrad, men alt della skergenom en ökad omsättning och inle framförallt genom en ökad prisnivå. I det härspåret följer all även sysselsättningen är pä väg atl öka. Och från regeringenssida hälsar vi alla dessa förbältringar med slor glädje och tillförsikt, Till glesbygdsstödet kanvi få tillfålle all återkomma, , när den regionalpolitiskapropositionen presenteras i kammaren. Jag kan försäkra att regeringen är myckelmedvelen om behovet att bevara en aktiv glesbygdshandel, och det kommer säkertockså alt finna när proposilionen presenleras. Omobligatoriska varuförsöriningsplaner har ochjag redan byll mångaord. Jag har hävdat all vi tycker del är självklart alt de kommuner som har ellbehov av varuförsöriningsplaner också skall göra upp sådana planer. Vi ärövertygade om all sä också sker. I alll fler kommuner finns sädana planer. Vadvi har sagt är all om del finns kommuner där kommunens egna politiker inleuppleveratt del finns någol behov av varuförsöriningsplaner bör inte riksdagenpåtvinga dem sädana, ulan dä bör vi i anlibyråkratins namn ha det förtroendetför de folkvalda kommunala politikerna att de själva kan avgöra om det finnsett sådant här behov eller inle. Jagvel att inle har samma förtroende för kommunalpolitikerna somregeringen. Jag beklagar del. Slutligenvill jag säga all del gläder mig att liksom regeringen vill värna omsysselsättningen. Jag förslår att det gäller även sysselsätlningen fördedeltidsanställda inom handeln. Jag vill bara understryka att del då bl. a.förutsätter alt man inle på nytt inför något förbud mot fria affärstider,eftersom elt sådanl förbud i särskilt hög grad skulle slå mol de deltidsanställdainom handeln. HANS ALSEN (s): Jag får väl säga som handelsministern all när det gäller den och denfrågan får vi komma tillbaka och la en debatt när del föreligger enproposition. Någon proposilion kanjag inte beslå , men motioner har visom gäller affärstidsfrägan, och jag lycker atl debatten jusl i den frågan fåranslå tills behandlar de motioner som föreligger. Jag vill inteföregripa den debatten, som jag tror kan bli mer nyanserad. Men jag delar inlehandelsminislerns uppfattning i princip atl helt friaaffårstiderärdet bästa förkonsumenlerna. Jag vägrar att tro all den tesen häller. Det flnns för myckelsom pekar pä motsatsen, men, som sagl, lät oss återkomma i sak lill dendeballen. Liksomhandelsministern anser jag alt del är genom ökad omsättning som vi skallförbättra handelns situation. Ökad omsättning skall då förhoppningsvis varaell lecken pä en förbättrad silualion för konsumenterna och konsumenternasmöjligheler att skaffa sig de nytligheter som man under de tvä senasie åren hartvingats avslå från. Del gäller ju inte a||a i del svenska samhällel, men delgäller i alllför hög grad just de svaga konsumenlerna. Därför är det viktigtatl man får riktade insalser som i olika former stöder de svagakonsumentgrupperna. Del harju vidtagits ålgärder på den punkien -jag ärmedveten om del. Men för att möta dessa behov är det ocksä fräga om atl handelnges möjligheter atl tillgodose de här konsumentgrupperna, som finns bl. a. iglesbygderna. Detär kanske ett litet tveksamt debattknep som handelsministern använder sig av liksom tidigare, när han säger alt socialdemokraternas kravpå obligatoriska varuförsöriningsplaner innebär ett misstroende motkommunalpolitikerna. Skall vi i linje med det resonemanget ta bort kravet pähur skolan skall se ut osv.? Det är väl i sä fall ocksä etl misstroende molkommunalpolitikerna. Jag lycker all del är etl resonemang som man inle behöverföra i den här typen av debatt Det gäller ju alt få en likställighet landelöver på delta område, så att de konsumenter som bor i en, förlåt uttrycket,något förstockad borgerlig kommun med en besvärande borgeriig majoritet, sominte har känsla för det här -jag vägar påslå alt det finns sådana exempel -inte skall behöva lida fördel. Det är egentligen del del gäller. Det är alltsåell jämställdhelskrav. Jag kan peka på min egen kommun, även omjag inle villpåstå all den beleckningjag gav gäller för kommun, där del finnssådana tendenser, och del drabbar konsumenterna. En majoritet på låt oss säga55 % av representationen i fullmäktige kan alltså undanröja möjligheten att de45 % som säkert i hög grad representerar jusl de eftersatta konsumentgruppernablir tillgodosedda i den form som vi menar är viktig på det här området. Menjag förstår att det i det här avsnittet inte blir någon ändring.Handelsministern har från sin ullraliberala utgångspunkt ingen förståelse föratl del kan behövas likformiga regler för all åstadkomma en någorlundaacceptabel jämställdhet Jag beklagar att handelsministern har låst sig på denpunkien. Delskulle vara värdefullt atl ta upp en del av det som handelsministern sade omvem som skall avgöra hur produkiionen skall styras, vilket innehåll man skallge ål den produktion som vänder sig till konsumenterna. Här ifrån bänkenupplevdejag handelsministerns uttalande sä atl handelsministern var ganskaextrem pä den punkten och menade atl del är producenterna som helt skall styraproduktionen. Jag menar -och det gör jag i hög grad på grund av min erfarenhetfrän den konsumentkooperaliva rörelsen -atl det behövs ett samspel mellankonsumenter och producenter för all få fram produkier som väl tillgodoserkonsumenternas behov. Del måste ju ändå vara del viktiga i ett samhälle somvärt -atl det är konsumenternas behov som tillgodoses genom den produktion somfinns, representerad av olika förelagsformer -jag vill gärna stryka under deleftersom jag tror atl del är viktigt. Jagtyckte att konsumenten försvann i del här sammanhanget Ochjag kan förstå althandelsministern nu pä olika sätt strävar efter all i ökad grad tillgodose dekrav som med ökad kraft reses frän olika häll representerande producenterna.Del finns exempel på det . Man tycks på producenthåll varaoroad över atl konsumenlerna genom samhälleliga organ och sina egnaorganisationer i ökad grad skulle ges möjligheter alt få en produktion som -jagsade del tidigare och upprepar det - är i linje med konsumenternas behov. Ärinle det en riklig linje, herr handelsminister, att del är konsumenternas behovsom får styra produkiionen? Vi har så mänga exempel pä all producenterproducerar sådant som ingen konsument rimligen har behov av men som man medförförisk reklam kan få människor all köpa och köpa över sin förmåga. FRITZBÖRJESSON (c): Handelsministern tog upp en fråga i debattens -frågan omaffärstiderna. Jag anser inte att det är lämpligt atl debattera del , men jagkan inte låta bli atl göra nägra kommentarer. Detförsia skälet mot kortare affärslider skulle vara all dubbelarbelande föräldrarmed småbarn skulle behöva den längre liden. 1 affärslidsutred-ningensbelänkande fanns del elt B-förslag om öppethållande pä , och delmåsle ge lillräckliga marginaler för konsumenlerna all handla pä den lid somligger utöver arbetstiden. Man skall väl inle föra sin tillvaro på det sältelau man lever helt ur hand i mun och inle kan klara sig utan altbesöka en dagligvarubutik. Det finns ju kylskåp och frys och sådana nytillkomnainventarier i hemmei som underiäitar. Sedantill frågan om de deltidsanställda: Det gäller inle bara de deltidsanställdasom står här på Åhléns och som kanske ofta inle behöver kunna någonting omvarorna. Fackhandeln harju haft söndagsöppet också, och den kan inle hämta folkpå galan direkt för att klara servicen till kunderna -jag vill bara säga del. Sedanhar del sagls, både från de anställda och från annat håll, att blir det inlenågon reglering från sida sä kommer man att sälta i gång medMBL-förhandlingar om öppettiderna inom handeln. uppfattade uppenbarligen inte del jag sade i inledningen avmitt anförande: "Målet äratt konsumentens önskemål skall styraproduktionen av varor och tjänsier och atl konsumenten pä elt enkelt ocheffektivt säll skall kunna göra sig hörd och hävda sin rätt då problemuppstår." Det är alltså utgångspunkten för den liberala regeringens konsumentpolitik. Vadjag betonade i slutet var att de åtgärder som stat och kommun har skyldighelatt vidta föratt förstärka konsumentens ställning -att förbättra informationentill konsumenten och se till att konsumenten kan få sin rätt gentemotdistributören och producenten - inte får frånta producenten, företagel,skyldigheten att kommunicera med konsumenten sä att jusl konsumentensönskningar om vad som skall tillverkas också blir avgörande för vad producententar fram. Om vi är överens på den punkten finns det heller ingen anledning tillfortsatt polemik. Om vi skiljer oss i uppfattningarna på den punkien vore jagtacksam om ville meddela pä vilket sätt vi skiljer oss. Närdel gäller den av oss båda sä genomdiskuterade frågan om de obligatoriskavamförsöriningsplanerna konstaterar jag att flyttar sitt misstroendefrån de kommunala politikerna till väljarna. Del är väljarna som inte har förståndatt välja de personer som till skillnad frän de förstockade kommunalpolitikersom härskar i vissa kommuner skulle kunna genomföra de obligatoriskavaruförsörjningsplaner som önskar. Jag har alkjämt en slörretilltro, inte bara lill de kommunala politikerna. 2 protokoll 1978/79:80-82 Jag harockså alldeles uppenbart en slörre tilltro lill väljarna. Del måslejagkonstatera med tillfredsställelse för mig själv och med beklagande med avseendepå . ville inte diskutera affårstiderna, och sedan gjorde han det. Hannämnde atl enligt B-förslaget skulle man ge småbarnsföräldrar och andra någralimmar då och då för att kunna handla. Det måste ge konsumenten tillräckligamöjligheler, sade . Delär ocksä elt uttryck för den översåtsvilja som för en liberal - även om man päintet sätl vill beteckna sig som ullraliberal - framstår såsom mindretillfredsställande. Del är alltså inte de enskilda människorna som genom sittfaktiska handlande kan tala om när de behöver handla, utan del kan herrBöriesson och några stycken till i en affärstidskommitté! De kan klara ul attde och de tiderna skall det vara öppei - del räcker. Sedan behöver intekonsumenten någonting annat. kan avgöra det för småbarnsföräldrar,för människor som arbelar på sjukhus, för skiftesarbelare i industrier ochgruvor, osv. Han känner lill vad de har för behov, och han kan avgöra det fördem. - Det lycker alltså inte vi. Deanslällda i de söndagsöppna och kvällsöppna affärerna har säkeriigen ettintresse av all värna om sin anslällning. Även om dessa grupper är små iförhållande till totalt, är jag övertygad om atl herrBöriesson kommer att fä höra samma sak av dem som nu har fåtthöra av mig, om de får tillfälle att ge uttryck för sin mening. De kommer alluttrycka sin starka önskan all behålla siu arbele. HANSALSÉN (s): När jag nu hör handelsministern upprepa valda delar av sitt anförandeär jag beredd att konstalera atl vi inte alls ligger långt ifrån varandra närdet gäller konsumentens rält och möjligheter att vara den centrale när delgällerdet som produceras för vederbörandes behov. Jag är glad att notera atljag kanske fäste slörre avseende vid det andra ledet av resonemanget än vad jagborde ha gjort och har därför all notera alt vi i mänga stycken har sammavärderingar. Eftersomvi nu försöker stimulera varandra till att komplettera oss skulle jagvärdesätta om handelsministern ville uttrycka någon synpunkl pä de organiseradekonsumenternas sätt att försöka lösa det här. Jag tänker dä på de 1,9'miljonermänniskor här i landet som organiserat sig i en egen organisation, där manförsöker ha den kommunikation mellan konsumenler och producenter somhandelsministern efter vad jag förstår sätter värde på. Det är konsumenter somförutom atl tillvarata sina intressen via en intresseorganisation ocksåupprätthåller såväl distribution som produktion för konsumenternas behov. Jagskulle vilja vela hur handelsministern ser pä del - det framgick inte av dethär anförandet, och jag har inte sä ofta hört handelsministern uttala sigpåden punkten. Om handelsministern är beredd att göra det denna fredagsmorgonskulle jag sätta värde pä del. Sedankan vi fortsätta debatten om hur vi ser pä kommunalpolitiker och derasmöjligheler att förstå och la konsekvenserna av de behov som jag menarföreligger av obligatoriska varuförsöriningsplaner. Jag ullalade mig inle omväljarna - del är lilel svårt att göra det i en sådan här fråga. Jag hardeltagit i åtskilliga kommunala valrörelser, vågar jag påstå. Och jag harmyckel sällan upplevl all politiker, i synnerhet pä den borgeriiga kanten,tagit upp de här frågorna med väljarna. Jag har sett väldigl lilel av del i denkommunala debatten. De väljare som sagl ja till borgerliga politiker av olikakulörer har säkert sällan i det sammanhanget tänkt igenom hur man frän deborgerliga partiernas sida ställer sig just till den här speciella frågan. Vadjag har talat om och vad jag avsäg när jag gjorde mina procentuella värderingarom förhållandena i kommunerna var alllsä den kommunala representationen som denler sig i fullmäktigeförsamlingar och icke i valmanskåren. Jag anser alt det ärvärdefulll att få göra del förtydligandet Jag konstaterar all det i fråga om vamförsöriningsplanerna alltjämtfinns en skillnad - och det var inte oväntat - mellan och mig. HerrAlsén sade förut atl det är de kommunala politikerna i vissa kommuner som intehar förstånd all göra del som lycker att de skulle göra, och nufråntar han väljarna deras ansvar. Jag anser inte all man kan göra del, utandel är väl ändå så all de kommunala politikerna är utsedda av väljarna. Enligtherr skulle väljarna lydligen ha utsett personer som är sä förstockadealt de inle har förstånd alt pä bäsla sätl ta till vara väljarnas intressen.Jag har alltså den uppfattningen alt man skall ha respekt för de personer somväljarna, som jag ocksä har respekl för, har utsett. Om i en kommun dessapersoner konstaterar att del inte finns behov av envaruförsöriningsplan,därföralt varuförsöriningen är så välordnad eller därföratl man av andra skäl har klart för sig hur man vill ha den ulbyggd och hur detskall vara i framliden, då anser jag all man skall ge de kommunala politikernafriheten atl avstå från att för sakens skull göra ett arbete som tar lid ochkräver pengaroch som endasi är-som jag fattar del-uttryck fören byråkratiskvilja alt allt skall vara lika överallt. Närdel gäller försia fråga till mig, nämligen om rnin syn pä, somjagtror mig förslå alt han menade, konsumentkooperationen, sä villjag säga atljag, som varit medlem av konsumentkooperationen sedan jag var 16-17 är, dvs. desenaste 30 åren av mitt liv, har mycket slor respekl för del säll på vilkelkonsumentkooperationen bedriver sin verksamhel. Kooperationen har i många falllyckats genomföra samspel mellan konsument och producent som jag anser ärmyckel bra och som jag skulle vilja se på andra håll. Jag vill därmed inte sägaall den i alla avseenden har varit perfekt. Jag tror inte alt hellervill göra del. Men den äretl värdefulll och viktigt led i den svenska tillverkningenoch konsumtionen och i relationen mellan tillverkare och konsument. 0/77 doping inom idrotten HANSALSÉN (s): Jag böriar bli riktigt glad över atl jag av en tillfällighet hamnade ikammaren vid den här lidpunkten och all jag fick åhöra handelsministern i olikarepriser; de senare sätter jag stort värde på. Jagvill gärna säga till handelsministern, när han ullalar sitt omdöme omkooperationen, alt jag är starki medvelen om att den liksom allt mänskligt idetla samhälle har sina brister. Närdet sedan gäller kommunalpolitikernas beteende eller de människor som sitter idenna kammare, möjligen också i regeringen, så arbetar vi självfallet på atlkomma till rätta med de brisler som finns. Överläggningenvar härmed slulad. §6 Om doping inom idrotten Jordbruksministern erhöll ordel för allbesvara Hans AIséns (s) anmälda inlerpellation, 1978/79:120,och anförde: har frågat mig om regeringen avser att i någon form ingripai idrottsrörelsens handläggning av dopingproblemen - främst nyttjandet avkraftuppbyggande hormoner, s. k. anabola steroider. Jagvill försl framhålla atl regeringen ser myckel allvariigt på det växande bruketav dopingmedel, särskilt anabola steroider. Imedvetande om problemets vikt har den svenska idrottsrörelsen seriöst tagit uppfrågan. Även i andra länder har dopingproblemen och följderna av dopingbrukuppmärksammats. Förslag lill åtgärder har börial la form. Man är pä mänga hållmedvelen om atl en effektiv lösning av dopingproblemen kräver bredinternationell samverkan. Avdel sagda framgår att jag anser atl idrottsrörelsen också såsom en internationellföreteelse bör ha del huvudsakliga ansvarel för att lösa dopingproblemen. Detlautesluter självfallet inle alt samhället tar sin del av ansvaret.Idrottsrörelsen behöver samhällets stöd för att åtgärder mot missbruket skallbli framgångsrika. Detta gäller t. ex. resurser för forskninf, kringdopingbrukets konsekvenser och förekomst samt för analys av dopingprov.Samhället kan också bidra med informationsåtgärder mot dopingbruket. Det finns enligt min mening inga skäl förregeringen att ingripa i idrottsrörelsens handläggning av dopingproblemen. Vårsträvan bör vara atl ge idrottsrörelsen fortsatt stöd i dess arbete med attlösa denna viktiga uppgift. HANS (): Vi riksdagsledamöter har till god vana atl artigt tacka vederbörandestatsråd för svaret, även om vi mera sällan har anledning att känna oss helttillfredsställda med svarets innehåll. När jag nu lackar jordbruksministern för hansinterpellationssvar, sä gör jag del -jag vill gärna säga det - med äriig ochuppriktig uppskattning av innehållet Det är angenämt att ibland få uttrycka sigså. Jagser i svaret etl klariäggande principuttalande av stor vikt. Jag länker dä påavslutningen, där jordbmksministern säger: "Del finns enligt min meninginga skäl för regeringen alt ingripa i idrottsrörelsens handläggning avdopingproblemen. Vär strävan bör vara att ge idrottsrörelsen fortsatt stöd idess arbete med atl lösa denna vikliga uppgift." Jordbruksministernger mig därmed hell rätt i alt idrottsrörelsen - som en fri och självständigfolkrörelse - har au ansvara för handläggningen av sina dopingproblem, givetvispå samma ansvarsfulla sätl som man handlägger övriga frågor. Bakgrundentill min interpellation var vissa uttalanden av folkpartiregeringensnylilllrädde konsult - om jag får uttrycka mig sä - för idrottsfrågor. Molbakgrund av det nu föreliggande svaret harjag ingen anledning atl orda mera omdetta. Detkänns däremot angeläget, herr talman, att med skärpa understryka det allvariigai de dopingproblem som existerar pä vissa häll inom idrotten. Jag tycker attdet är viktigt att säga att del är pä vissa häll inom idrotten - delta är juingen allmän företeelse inom idroltsväriden. För aU komma till rätla med dessamissförhållanden krävs betydande insalser, såväl förebyggande somkontrollerande. Jagvill peka på det stora ansvar som idroltsledarna har i detta sammanhang,framför allt gentemot den unga generationen inom idrotten, men självfalletockså gentemot idrottsutövare över huvud taget. Ledaransvaret är mycket slortpä detta område. Det finns tyvärr vissa tecken som tyder på alt också ungamänniskor, i ungdomligt oförstånd och i strävan efter idrottsliga framgångar,ger sig hän ät elt missbmk på delta område - och det är oerhört allvariigt. Jordbruksministern och jag är nu helt överens om att detär idrottsrörelsen som bär ansvarelför denna frågas vidare handläggning. Idrottens företrädare har ocksä ipraktiken visat att de inser frågans allvar och är beredda att ta sitt ansvar. Jaghar framför mig en samling minnesanteckningar frän ett möte den 18 december1978 med () arbetsgrupp för dessa frågors hantering.Där klariäggs i olika punkier de insatser som pågår och de som man planerar päolika områden. Det är en ganska betydande aktivitet på gäng. Det gäller också -och det är glädjande - det internationella samarbetet, vilket inte är minslviktigt. De nordiska förbunden har kommil i gäng bra och har utvecklat sittsamarbete på ett föredömligt sätt. RF:sarbetsgrupp arbetar på att åstadkomma ett handlingsprogram i dopingfrägor inomidrotten. Programmet skall föreläggas i är.