prot · G20923 · 1978-12-31 00:00:00 — Det ärdäremot möjligt att kortare arbetstid kan ge utrymme för mera"egenvård" i form av ökad omsorg om egna familjemedlemmar-både äldreoch yngre-och kanske också i åtskilliga fall sidoinkomster,ellerålminstoneminskade utgifter, genom fritidsverksamhet inom hantverk, trädgårdsodling ochliknande - en utveckling som ju i viss utsträckning redan är på gång inom denännu obeskattade och icke kriminaliserade delen av svenska folkets vardagsliv. Förmiu säu att se har debatten om framlid på elt olyckligt sätt kommitall handla om kärnkraften, när den borde handla om vad för slags samhälle ochlivsstilar, som är möjliga vid olika energibalanser, relativt oberoende av varenergin kommer ifrån, eftersom den avgörande faktorn ialla fall kommeratt vara oljan. Över vårt oljeberoende råder vi bara delvissjälva; politiska förvecklingar och bristande valutalill-gångar kan begränsavåra importmöjligheter. Dessutom har också oljan sin ekologi. Vilketsamhälle och vilka livsstilar vi än strävar efter - och en folkomröstningskulle kunna ge upplysning om det; det effektiva industrisamhället eller enmera pastoral landskapsbild med fåravel, hemslöjd och gammaldans-så trorjag allvärt behov av medborgare, utbildade inom naturvetenskap och teknik, kommeraiibli mycket stort. I det ena fallet gällerdet att i ett rasande tempo ta igenårtiondens försummelser i vårt land och erövra och befästa nya teknologier föratl ersätta dem, som inte längre ger oss inkomster. I det andra fallet måste viutveckla en billig, energiknapp teknologi för lokalsamhällen och enskilda föralt kompensera bortfallet av många av de nyltigheter vi har . TV-n ochdatorerna klarar sig förmodligen, men cykeln, hästskjutsen och vedeldningenkommer dä att uppleva en renässans. Del har så sakteliga börjat gå upp för somliga altvi nu har ett förtvivlat behov av bredd och intensitet inom vårnaturvetenskapliga och tekniska utbildning och forskning. Om åtgärder för altmöjliggöra detta harjag vädjat här i kammaren, ochsedan förra året har också framstående företrädare för socialdemokratin tagitställning för alt någonling måste göras, och göras . Jag ser nu lika litelsom inte någon anledning att polemisera mol delta; tvärtom, låt ossarbeta sida vid sida för att uppnå det, som måste göras. Just därför vill jagbegagna tillfället alt vädja till socialdemokraterna atl ompröva en del av sinaideologiska föreställningar för att vi alla gemensamt skall kunna uppnå del vieftersträvar och anser nödvändigl. Redanunder av framtidssludiesekretariatets arbete log man - liksomamerikanerna - upp begreppet "teknikvärdering" till deball: atlförsöka analysera de sociala och psykologiska konsekvenserna av olika tekniskaframsteg. Sedermera har begreppet vidgats - samma betraktelsesätt kan naturiigtvisanläggas på många andra företeelser i samhällslivet. talar man därför om"konsekvensanalys". Det har sagts om atl en av hansegenskaper var alt - som en schackspelare - kunna förutse drag och motdragmänga led framåt och anpassa sitt handlande därefter. Det har förefallit migsom om man i det politiska handlandet i vårt land alltför myckel bortsett frånde successiva följdverkningar, som uppslår genom alt människor anpassar sigtill - eller försöker undandra sig verkningarna av -medvetna förändringar avsamhället. Detär naturiigt fören rörelse, som hämtat sin styrka ur massverkan, som känner sighemma i kollektivet och som verkar för att avskaffa olikheter, alt undervärderaenskilda personliga insatser, alt bortförklara skillnader mellan goda ochdåliga prestationer, atl avskaffa belöningar för väl utfört arbele, däriblandbetyg - allt utifrån den föreställningen att det är nog för envar alt vela medsig alt ha gjort sitt bästa. Delta skulle också vara tillräckligt i den bästaav magister Pangloss alla världar, men det gäller nog inte i ett samhälle somvårt. Om vi skall lyckas fä fram ny teknik och en genomgripande -gärna ekologiskt färgad - naturvetenskaplig kunskap hos svenska folket, såmåsle vi stimulera och belöna initiativ och förmåga på alla upptänkliga sätt.Del måste löna sig att arbeta, och det måste löna sig att göra mer än delvanliga. händelse föll i mina händer en rapport om kinesisk forsknings-och utbildningspolitik efter . Där kunde man bl. a. läsa atl "det nu ikinesisk press alltmera talas om att del måsle löna sig att arbeta". Detanses reaktionärt att ta avstånd från ackordslöner. Man lägger ökad vikt vidteoretiska förkunskaper för inträde vid högskolan. Man förordar nu "attpersoner med fackkunskaper måste ha ledningen över del vetenskapliga arbetet.Detta innebär att man tillbakavisar de Fyras tes att amatörer kan ledafackmän". Även i hade vi ett de Fyras gäng - och del är dessfilosofi som har kommit lill uttryck i den s. k. högskolereformen. Vadkineserna gjort är att de har dragit slutsatser ur sin egen konsekvensanalys.Vi måsle också göra detta i fråga om skolan och högskolan. Vi måste omprövaalltför blåögt idealistiskatrosartiklar i ljuset av de naturvetenskapliga linjernas förfall, denkvalitativt och kvantitativt otillfredsställande rekryteringen lill de naturvetenskapligafakulteterna och de tekniska högskolorna och den skrämmande nedgången avantalet forskarstuderande. Det kommer inle atl fiyga några stekta sparvar imunnen på svenskarna, om det här får fortsätta, hur många samhällsvetare som änkan få tillfälle att skriva stenciler om del svenska välståndets och den därmedförknippade svenska välfärdens nedgång och fall. Jag har kommii rätt långt in på utbildningsministerns arbetsfält -ett fäll som varit hell reserverat för och annoriundakommer det väl inte att bli för heller. Eftersom jag här harvädjat till socialdemokraterna vill jag ta ett steg närmare mitten och slutamed att vädja också lill . Jag är tacksam för atl tagit sig lid alt komma hit. Riksdagenhar betrolt UHÄ med all följa upp den högskolereform som sagda ämbete i sä höggrad har bidragit atl utforma, något som jag har varit -och fortfarande iprincip är-skeptisk emot. a. har man studerat hur des. Del är en i många avseenden skakande läsning.Sålunda tycks dessa beredningar, som till övervägande del består av lekmän - päkinesiska alltså: amatörer - ha fått för sig alt de skall "planera forskningen"i värt land. Utbildningsministern och jag hade elt tankeutbyte om instruktionenför UHÄ i detta hänseende , och vi blev överens om allplanera forskningen skulle nog inle UHÄ göra, men väl planera för att gehögskoleforskningen resurser. Nuhar regering och riksdag tillskapat en myndighet, som har lill uppgift -ochkanske också vissa fömlsättningar - alt planera för och samordna forskningen iSverige, nämligen forskningsrådsnämnden, på engelska forplanning and co-ordination of research. Del torde vara ganska nödvändigt attregering och riksdag omgående skapar klarhet om vem som skall göra vad i dethär sammanhanget - även om utbildningsministern och jag djupare sett nog äröverens om atl den sanna forskningen alllid bryter fram i egna fåror. Och medanjag är i farten, låt mig, herr talman, också till slut vädja om två andraåtgärder av vilka den högre utbildningen och forskningen är i trängande behov: Återupprätta /oA:i//jere/77o ideras ursprungliga skepnad, innan hela blivit ett Babels hus! Lägg inte den medicinskaforskningen i de filosofiska fakulteternas Prokruslessäng! Bryt ut den kliniskautbildningen och forskningen ur de konstruktioner somforskamibildningsulredningen och lärarljänstutred-ningens byråkrater snickratihop, och ge en eller ett par personer, som representerar vad som i en tidigarevalrörelse kallats "erfarenhet och förnyelse", i uppdrag att utandröjsmål lägga fram vettiga förslag, där formerna får underkasta sig funktionenoch inte tvärtom! Inom den fackliga och politiska rörelsen harjag fäll lära mig att del idemokralibegreppet ingår atl lyssna pä andra människor. är del tredjegången förre industriministern försvinner, när jag skulle viljaställa några frågor lill honom. Men befinner sig kanske på sitt rumoch har knäppt pä den lilla låda som gör alt vi kan lyssna på debatterna.Kanske kan han springa ner och svara på de frågor jag nu tänkte ställa. Hananvänder svepande formuleringar när del gäller varvsfrägan. Då om aU man skall styra över medel lill andra näringar för alternativproduktion skulle jag vilja säga till honom: Tala om för de tusentalsvarvsarbetarna i , och vad del är för alternativdet handlar om! Det ärdet som varvsarbetarna och de andra som är beroende avdessa näringsgrenar vill ha reda pä. Om man tycker atl del är fel all satsa merpengar i varvsnäringen, som folkpartiregeringen och även vi socialdemokraterhar uttalat, måste man också tala om vad del är för alternativ som man har ibakfickan, men det gör inte . Vadskalldessatusentals varvsarbetare göra? Ja, vi veljuatldet tar mänga år innanman kan ställa om produklionen till annan verksamhet, och då är delnaturiigtvis nödvändigl alt samhället ser lill atl dessa människor har arbeteunder omställningsperioden. Vi har från socialdemokratiskt håll fiera gångersagt alt den angivna perioden inle kommer alt räcka till. Delgäller all hålla huvudet kallt och alt se med optimism pä framtiden, men omherr Åsling säger att omställningsperioden skall förkortas och talar omalternativ produktion, vore det också på sin plats all han redovisade vad dethandlar om. Men det verkar ibland som om centerpartisterna är så upptagna avalt lyssna på vad de själva säger all de inle är beredda alt höra på vad andrahar att anföra i olika sammanhang. Alla de tusentals varvsarbetare som berörsav de nuvarande svårigheterna och av de beslut som vi kommer att fatta här iriksdagen känner naturligtvis - i likhet med många andra människor i vårtsamhälle - stark oro inför framliden. Man funderar över hur det kommer alt gå medjobben och undrar hur del samhälle som våra barn växer upp i kommeratl se ut. Andra frågor som människor ställer sig i sin vardag är: Kommer viatt kunna hushålla med de tillgångar som vi förfogar över? Kommer våra barn attdrabbas av alkohol- och narkotikaberoende? Kommer de att kunna uppleva någontrygghet i framliden? Svaretpä dessa frågor blir naturligtvis alt del beror på vem som kommeratt styra vårulveckling. Vi vet att, trots massiva insatser från den fackliga och poliliskaarbetarrörelsen, kapitalel har vuxit sig starkare och förmögenhe-terna blivituppsamlade på elt fåtal händer. Delta kan vi frän arbetarrörelsen naturiigtvisinte acceptera . Del finns egentligen enligt vårt sätt att se enbarten väg atl gå , och del handlar om att demokratins ideal måsleprägla även det ekonomiska livet. Därförkommer naturiigtvis våra och människornas krav på atl bli delaktiga ibeslutsprocessen och i hela den demokratiska processen att vinna i framtiden.Därför kommer vi inom arbetarrörelsen självfallel att driva frågorna omlöntagarfonder med stor kraft. Det handlar om atl vi solidariskt måstefördela lönerna på elt rättvist sätt och alt vi måste motverka koncentrationinom näringslivet, dvs. Vi måsle med hjälp av medägandeockså få ett inflytande över del ekonomiska livet. Menden viktigaste förutsättningen för att vi skall klara vår framlid ärnaturiigtvis atl vi kan trygga kapitaltillväxten i vårt samhälle. Därför är delsjälvklart atl alla de människor som gör en insats i produktionen, oavsett omdet är på varven, i textilfabriken eller på annat håll, skall ha del i maktenöver förmögenhetstillväxten inom sina företag. Det är nämligen det arbetandefolket som är med och arbetar ihop de här frukterna, som vi måste vara med ochdela. Därför är det ganska underligt att man frän borgerligt håll, inte minstfrån med i spetsen, pratar om atl nu gäller detatl hälla vakt mol socialismen. Vadär det då man egentligen vill åstadkomma? Är det ell samhälle som ytterligarepräglas av egoism, alt ungdomar blir utslagna, atl människor blir beroende avalkohol, att människor blir utsparkade frän industrierna och blirförtidspensionerade långt innan de över huvud tagel har blivit gamla? Föross betyder socialism omsorg och omtanke om varandra, alt vi lillsammans är medoch deltar i besluten, alt vi lar ansvar för varandra och atl vi utvecklar vårtsamhälle så all vi inle behöver känna rädsla för varandra i vårabostadsområden, på gator och torg och var vi nu befinner oss. Medhjälp av löntagarfonder skall vi bygga arbetsplatser, där människor känner detsom en meningsfull uppgift atl della i produklionen och där man inle känner delsom ett tvång alt gå till arbetet utan upplever gemenskap och skaparglädjetillsammans med arbetskamrater. Det är bl. a. delta som löntagarfonder ochutvecklingen av den ekonomiska demokratin handlar om. Del är min övertygelseatl även om de borgerliga partierna kommer atl försöka ulmåla osssocialdemokrater såsom anhängare av ett system där ofrihet råder så kommerdessa tongångar inte atl gå hem. Mot bakgrund av vår idétradition och våraandra traditioner kommer människor alt förstå att den enda garantin för att viskall kunna utveckla ett samhälle där människor känner meningsfullhet och därvi utvecklar demokrati på alla områden är socialdemokratin. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Energipolitiken vid skiljevägen, skulle jag vilja sätta som rubrik påmitt anförande. Vifår bara 4 96 av vår energi från kärnkraften och faktiskt, , nästandubbelt så mycket från biomassa - ved och lutar i massaindustrin. Iboken uran har man visat att tekniken och ekonomin för förnybaraenergikällor är läitare alt överblicka än för kärnkraften. Man måste göra fierdjärva antaganden om framtida teknisk ulveckling och lägre kostnader när detgäller elt Uransverige än för ett Solsverige. Hela den argumentering somgår ut på att vi måste fortsälla investera i kärnkraftdärför alt vi inte har något alternativ som är tillräckligt långt framme hålleralltså inte. Jufler resurser vi binder i kärnkraften, desto svårare blir det atl övergå tillalternativa energikällor. Jumer vi gör oss beroende av energibäraren elektricitet för ändamål där man kundeanvända energi av lägre kvalitet, desto svårare blir det atl klara sig medförnybara energikällor. Jumer pengar vi satsar på kärnkraftsutbyggnad, desto mäktigare blirkraftindustrin och desto svårare för alternativen alt göra sig gällande ochdesto svårare blir det atl bygga upp ett demokratiskt energiförsörjningssystem. Somenergiexperter lycks bara elexperlerna räknas. Det har en historisk förklaring.Samhällel började lägga sig i energipolitiken först i samband medvallenkraftsutbyggnaden - nämligen för atl producera elektricitet - därför attdet då var nödvändigl atl skapa lagar och bestämmelser för atl få den utbyggnadenlill stånd. Oljan som bränsle däremoi infördes i värt land genommarknadskrafterna direkt. Delär elexperler som har givit råd när samhället försöki orientera sig omenergiframliden, och beslutsunderiaget har därför kommii atl i hög grad präglasav dessa experters önskan alt vidareutveckla sin specialitet. , liksom lidigare del kommunal- och privatägda förelagetSydkraft, har med stor beslutsamhet nu engagerat sig i också den kommunalaenergiplaneringen. Jag hämtar följande uppgifter frän en rapport som harutarbetats inom och som lämnades . Den bärbeteckningen AO-BE/MW-2600 och heter Samarbete mellan och kommuner.Vattenfall planerar all avdela minst tio personer som pä heltid skall arbetaför atl ge kommunerna goda råd om hur de skall leva upp lill lagen om kommunalenergiplanering. I den mån kan dra nytta av kommunens beslut, dvs. iden mån kommunen går in för elektricitet som huvudsaklig energibärare, t. ex.elvärmda hus, kommer man att ge rabatt och kanske ställa upp med sin rådgivninghelt gratis. Jag citerar direkt ett stycke frän rapportens avsnitt omdebiteringsprinciper; "Utgångspunkten fördebir tering av tjänsterna förkommunal energiplanering bör vara atl en marknads-mässig prissättning baseradpå självkostnadstäckning tillämpas. Avsteg från denna princip kan länkasberoende på den nytta har av den kommunala energiplaneringen för denegna verksamheten. ---- Fördelarna urföretagels synvinkel uppväger gott och väl de kostnader åsamkas avverksamheten, varför Vallenfalls tjänster i energiplanering bör kunna erbjudas kommunerna utan ersättning. Kostnadernaför externa konsulter-andra konsultbyråer kan alltså tänkas fö en chans - bördelas mellan inblandade parter, förutsatt aU får inflytande överstyrningen och utvärderingen av konsultinsatserna". Målmedvetenhetenhos våra mäktiga kraftföretag är stor. Man vet precis vad man vill: göra ossalltmer beroende av elektricitet. Och man vet varifrån elektriciteten skallkomma: kärnkraft, först lätt vattenreaktorer och sedan bridreaktorer. Men vem ger kommunerna kostnadsfria ellerrabalterade råd för en mer allsidig energiplanering? Vattenfallsspecialkunskaper ligger ju inom elom-rådet. har lidigare i denna debatt visat atl del är nu vi måsle göra ett vägvali energifrågan. Vibefinner oss nu i Oljesverige, av energin från fossila bränslen. Deallvarligaste miljöproblemen med olja kommer från bilavgaser. Bensinen börsnart kunna ersättas med metanol, och därigenom kan man undanröjamiljöproblemen. Del går också alt rena oljan för kraftproduktion med nu kändteknik. Ändå är vi överens om att det är önskvärt att minska vårt oljeberoende,det finns inga delade meningar mellan partierna om den saken. Hushållning,dvs. klokare användning av energiresurser, är den bästa energiinvesleringen. Desatsningar som gjoris har kraftigl minskat behovet av att köpa energi.Vi kan producera mer elektricitet än vad som efterfrågas. Det är alltsåell ovanligt lämpligt tillfälle atl börja byta energisystem och målmedvetet gåin för Solsverige. i landet pä energiområdet strävar kraftfullt mot Uransverige,mot alt göra oss allt mer beroende av kärnkraft också för sädana ändamål därenergi av lägre kvalitet är lämpligare, t.ex. husuppvärmning. Delfinns nu elt starkt behov, både hos kraftindustri och hos politiker inom deandra partierna, av att lugna ned energidebatten. Man vill bagatelliserabeslutens betydelse föratt ostört kunna gå vidare mot Uransverige. Man talarinom kraftindustrin om en acceptansgräns. Ett beslut i taget lirkar oss fram påden väg vi inte vill gä -och folk vänjer sig och resignerar. Elt beslut ompengar till är det enda kraftindustrin nu behöver för all fortsättasom man tänkt sig mol allt slörre kärnkraftsberoende. Därför går gränsen mellanSolsverige och Uransverige vid . Vi kommer aldrig att få taställning till hela frågan, sä länge del finns en opinion mot kärnkraften. Manaktar sig för atl beskriva vad man egentligen är pä färd mot. Man ser bara tillatt de nödvändiga besluten fattas successivt. Det har kallats för dragkedjeprincipen.Vi låses successivt vid ett syslem som vi aldrig har vall. Detär nu nödvändigl att skapa nya organisationsformer för energiförsörjningen, omvi inte skall låsa oss helt för Uransverige. Institutionella ochorganisatoriska faktorer måste anpassas efter Solsverige. Taxor, finansieringsformer,tekniska bestämmelser, regler för inkoppling, statlig upphandling,bestämmelser för dislributionen etc. måste förändras. Del är alltså mer enfråga om organisation än om teknik. Mantalar om människors oro, och man har anslagit en milt överseende ton. Oronkommer atl försvinna när fakta uppdagas, säger man. Del är i själva verkettvärtom. Riskernamed kärnkraften har underskattats. Ju mer vi lär oss om kärnkraften destomindre vill vi ha den. hann inte i lugn och ro smälta de nyarön som dess expertgrupp för säkerhet och miljö kom fram till. Några exempel:Tungmeiallproblemen vid fullutvinning av skiffer, t. ex. i Ranslad,är allvarligare än vid ett stort kolprogram i landei. Vi får alltså mertungmetaller om vi bryter skiffern än om vi eldar med kol för fullt. Deninformationen har inte, vad jag vet, kommit fram särskilt kraftfullt.Skifferresterna utgör förmodligen ett allvarligt slrålningsproblem för allframlid, ett problem som begränsar användningen av områden som man försöktåterställa efter brytningen. Men allvariigast kanske: Sannolikheten för att reaklorolycka skall inträffa kan inte meningsfullt beräknas, men professorRasmussen bekräftade inför att del finns mellan 1 och 10 %risk atl en stor olycka inträffar, om man fortsätter med 1975 årsenergipolitiska beslut om kärnkraften till. Man måste räkna med alt entredjedel av sädana olyckor skulle innebära att tusentals kvadratkilometerbeläggs med radioaktivt stoft som gör del nödvändigt atlövergeområdel.Avgiftning av området är inte praktiskt möjlig. Stora delar avvårt land kanske alltså måste utrymmas, om en sådan här olycka inlräf-för. Avfallsfråganär inte ens tekniskt löst. Kraflindustrin har också klart demonstrerat i sittKBS-projekt alt man tänker övervältra kostnader, problem och risker pä kommandegenerationer. Innan ett slutförvar ens beräknas påbörjas har del förflutitminst , och då är alla vi antingen döda eller pensionerade. Manförsöker alltså undanröja människors oro - inte genom att ta bort det vi harall anledning atl vara oroliga för ulan genom atl snacka bort oss, få oss altge upp och sä småningom anpassa oss. Det har hänt förr all människor anpassatsig till ohyggligheter. Desom får klart för sig vad kärnkraft innebär vill inte ha kärnkraft, om de inteär bundna till kärnkraften för sin försörjning. Många fruktar atl vi inteklarar oss utan kärnkraft utan risk för sysselsättning, kaos i samhällel ochenergibrist. Det är nu klart visat genom statliga utredningar alt det intefinns skäl för en sådan fmktan ur energisynpunkt. Å andra sidan finns detkrafter i vårt land som är mäktiga nog alt ställa till med kaos ocharbetslöshet. Kommer de atl göra det om vi lyckas avskaffa kärnkraften, därföralt de inte får sin vilja fram? Energikommissionenhar klart visat atl man kan avveckla all kärnkraft till 1990 med fler människorsysselsatta inom energisektorn, med obetydligt mer olja och med något lägreökning i standardhöjningen - observera lägre ökning i standardhöjningen, del ärinle fråga om någon standardsänkning - än om man fortsätter bygga ut kärnkraft.Det finns alltså inga sakliga argument för kärnkraft. De förnybaraenergikällorna används och kan öka i användning och kommersjälvfallet att bli allt bättre ju mer våra tekniker får i uppdrag att utveckladem. Patenten ligger och väntar pä att sätta i gång ny produktion. Vårt70-procentiga oljeberoende vill vi alla avveckla. Ju dyrare och ju knappareoljan blir, desto fortare kommer de förnybara alternativen atl bliefterfrågade, om inle kraflindustrin lyckas i sin strävan att ersätta oljan medel. Kärnkraften var ett stort misstag. Det gäller attinte binda mera resurser till den, och del gäller alt börja avvecklingen. Idetta anförande insiämde (). ÅKEGILLSTRÖM (s); salt jag i allsköns ro och läste Fackläraren, Svenskafacklärarförbundeis lidskrift. Jag fastnade för en artikel som skildrade densvenska skoldebatten frän engelsk horisont. I införde man visseriigengrundskolan 1944, men den är ännu inle lill fullo genomförd och lycks inte blidel heller. av eleverna går i . går i de gamlaläroverken, och 6 96 i de dyra privatskolorna. Jaggjorde två refiexioner medan jag läste. Det första som slog mig varhur oerhört lika i och SIA-skolan i mätteha haft det. Med alla till buds slående medel har de besuttna lyckats fördröjautvecklingen i båda fallen. I under , i Sverigeförhoppningsvis inle längre än lill nästa val. Denandra tanken var atl skoldebatten i gälll precissamma ämne som debatten i sedan valet - frågan om vi satsar förlitel på begåvningarna. Tidningar som , ochSvenska antyder i den ena artikeln efter den andra att många svenskarär litet avundsjuka på segregerade skolsystem. Jag citerar urFackläraren; "Vivar många som i vår enfald trodde atl hade passerat dellautvecklingsstadium. Alt hade nätt politisk enighet åtminstone omutbildningsstrukturen inom del obligatoriska skolväsendel. All del varinnehållet i utbildningen man ville diskulera och förändra och förhoppningsvisalltid skulle komma all göra eftersom samhället och därmed också skolan ärföränderlig.