prot · G20976 · 1978-12-31 00:00:00 — Han kommer genast i en myckel utprägladberoendeställning. Närman säger alt den ekonomiska demokratin skulle förbättras genom löntagarfonderär del en felanvändning av ord. Del skulle i stället bli en ekonomiskmaktkoncentration. Man skall komma ihåg all del inle i någol land har visat sigmöjligt alt införa något sådant system som LO och I alla länder med socialistiskt styre har de medborgeriiga fri- ochrättigheterna kommit i kläm. Även om man hafl goda avsikter när man infört sinsocialism, har systemet visat sig ha sådana svagheter alt det inle tåltoffentlig kritik och en fri opinionsbildning. Därför har debatten i dessaländer kommit atl förtryckas, även om man haft goda föresatser vid införandelav systemet. Eftersom socialism också innebär en maktkoncentration, har ävenmaktmedlen för ett sådant förtryck i dessa länder funnits lill hands. Decentrala kollekliva löntagarfonderna skulle också ge landet en sämre ekonomiskutveckling. Vårt välstånd och vår situalion som elt av de rikaste länderna påjorden har byggts upp inom ramen för en ekonomi, som lar till vara dendrivkraft som enskilt företagande och ägande ger och del kunnande som bästkommer lill uttryck i en marknadsekonomi i stället för i en s. k. planmässighushållning. Volvofalletger inblickar i hur okvalificerad en s. k. planhushållning skulle komma attbli. Från olika håll och mest frän socialdemokraternas sida har kritik riklatsmol aktieägarna för alt de, som del heter, inte har velal se lill desamhällsekonomiska skälen alt genomföra de olika Norgeavialen. Jag skall intenu göra någon kommentar till frågan om vem som har fel i detta fall-företagsledningen eller aktieägarna. Men jag vill konstalera atl ingen av depolitiker som gjort dessa förebråelser har genomfört någon egentlig ulredningav de samhällsekonomiska för- och nackdelarna i dessa olika avtal. Jag tyckeralt det, herr talman, är elt häpnadsväckande lättsinne i etl omfattandesammanhang atl inte ha mera av eftertanke när del gäller hur man skall förfara.Del är etl förbluffande ekonomiskt lättsinne, och del visar också hur delskulle kunna bli, om alll vore cenlralstyrl. Del kan knappast eller aldrig blinågot argument för löntagarfonder all sätta elt sådant centralt ekonomisktlättsinne i system. Altpolitiker och andra ändå har yttrat sig så tvärsäkert och moraliserande harförklarats med hänvisning lill poliliska och taktiska hänsyn. Men om vårekonomi skulle domineras av sådant, blir del illa ställl med utrymme förlöneökningar och andra förbättringar i fortsättningen. De enda som faktisktgjort några utredningar om ekonomin i dessa avtal och då även av derassysselsätlningsverkningar är, förutom Volvoledningen, olika grupper avaktieägare. Redanhotet atl löntagarfonder kan komma att införas kastar sin skugga över delaktuella ekonomiska läget. Del skapar mindre tilltro till framtiden och ökar derisker som alllid är förenade med olika investeringar och satsningar påframliden. Om man misslyckas med en investering, förlorar man pengarna ochfordringsägarna tar över förelaget; om man lyckas, skulle LO ta över. Del sägersig självt alt i den belägenheten blir det mindre investeringar än annars.Därigenom försväras också en långsiktig och stabil uppgång isysselsätlningen. 1tidningarna har vi kunnai se alt en företagare somBengt "Buketten" sålt sitt förelag för alt la upp sinverksamhet i etl annal land. av skälen härtill, har del sagts, är juslhotet om löntagarfonder.Delta blir ett exempel på en skicklig person, som har skapat mer sysselsättningi än alla sina kritiker tillhopa och vars talang inle nu kommer Sverigelill del. Många andra företagare och förelagsledare väljer den enklare utvägen,nämligen all helt enkelt lägga sin talang i malpåse och avstå från atl sökautveckla sitt förelag. Deltaatl förstöra framlidstron är farligt, för vi behöver den framlidstron. Vibehöver nyföretagande, investeringar och satsningar . Vi behöverdelta för all få en ekonomisk utveckling som tillåter oss en god standard ochsom gör det möjligt för oss all infria alla de utfästelser som vi har gjorl förframtiden. Partiledarna har lidigare ställ här i lalarslolen och räknalupp alll som de skulle vilja göra. Del är enkelt all räkna upp sådant, mensedan gäller del faktiskt all föra en polilik som gör del möjligl aU genomföradel också. Vi skall också vara medvetna om att vi i under 1970-lalet -vilket har påpekats tidigare här i kammaren -har haft en sämre ekonomiskutveckling än jämförbara länder, i LO har åtminstone vid etttillfålle sagt att om den ekonomiska utvecklingen inte blir bättre, kan det blisvårigheter atl infria olika pensionsutfästelser som har gjorts. Del vore juför ynkligt om det skulle gä så illa. Men jusl därför fordras det också enekonomisk polilik som gör atl vi kan styra ul ur en sådan farlig silualion. Eltav de bästa sätten all göra del är alt en gäng för alla fastlägga all vi inleskall ha några kollektiva löntagarfonder i vårt land. Mankan inte göra sig kvitt etl ekonomiskt system förrän man barett annat somfungerar, och vi har inte någol annat sådant system som fungerar Att det inlefinns någol alternativt syslem som skulle fungera visas allra bäst av att LO nuinle startar en mängd företag och utvecklar dem i fri konkurrens med andra. Omman nämligen i likhet med och socialdemokraterna anser atldel centrala facket är bätire än alla andra på alt driva förelag, vore detnaturiigt all man också visade del i handling. Gjorde man det och visade sigskickligare, skulle det också vara ett bevis för all här funnes ett överiägseialternativt system. Alldeles särskilt naturiigt vore del all slälla sin, somman själv anser, oerhörda företagsledartalang lill förfogande i ell läge därman själv så ofta kritiserar dem som slartar och driver förelag och när det,herr talman, pä så många orter behövs ersättningsindustri och alternativ produktion.Om man, som man själ v säger, är bättre än alla andra på att sköta företag, ärdet faktiskt osolidariskl all inte använda den talangen och skapa nysysselsättning. Jagläste för sedan elt nummer av , där man gjort sammanställningarav olika ägargrupper och utvecklingen för dessa. Där fanns även statistik fördel begränsade antal företag som LO har. Men i den här artikeln visades ocksåatl har sysselsättningen i dessa företag inte ökatulan minskal frän 22 800 lill 18 500 arbetstillfällen, eller nästan 20 96,vilkel är en intressant siffra i della sammanhang. Moderaternasalternativ består i att man skall ha etl spritt enskilt ägande. Del skall varafri företagsamhet inom de ramar som statsmakterna drar upp. Vi vill ta vara påenskilda människors initiativ och ansvar. Del vill vi göra både därför att delger en bäure ekonomisk utveckling och därför alt man pä det viset ger människornastörre frihet. Denya sparformer som infördes av trepartiregeringen ger förulsältningar för enuppbyggnad av nya tillgångar hos dem som annars hade haft sämre möjligheterhärtill. Del var en betydelsefull insats som trepartiregeringen gjorde. Vivill också göra del lättare för dem som så önskar all skaffa sig en egenbostad. Vi har alllid i valfrihetens namn kämpat för etl vidgat småhusbyggande.Vi vill också atl de som bor i flerfamiljshus och som sä önskar skall fåvidgade möjligheterall äga sin bostad. Vi har förall underiätta detta system iär föreslagit att man skall införa en speciell sparform, bosparande, där det ärmöjligl alt pä fördelaktiga villkor kunna spara lill sin egen bostad. Socialdemokraternasiver atl åstadkomma socialistiska lösningar visar sig inle bara i förslagen omkollektiva löntagarfonder. Just vad gäller bostäder finns många exempel pä hurde vill inskränka de enskilda människornas rättigheter och införa mer avcentralstyre och kollektivt ägande. Vidare har den socialdemokratiskakongressen för sin del bestämt att läromedelsproduktionen ochläkemedelsföretagen skall förstatligas. Kongressen har också uttalat sig förall man skall studera hur bankerna skall socialiseras. Närsocialdemokraterna sä ofta lalar om vidgat medbestämmande, herr lalman, är detunderiigi atl skåda hurde ryggar tillbaka för att ge de enskilda människornaett vidgat inflylande över den egna tillvaron, l. ex. genom alt underlättaenskilt bosiadsägande och bidra lill etl spritt enskilt ägande i störstaallmänhet. I stället vill de nu att ombudsmännen skall bestämma mer och mer. Men,herr lalman, de som lalar om kollektiva lösningar tänker mera påmakt än pä frihet. Vi vill länka mera pä frihet. Förstevice talmannen tillkännagav atl anslag utfärdats om sammanträdets fortsättandekl. höjdes såväl folkpensionerna som barnbidragen ochbostadsbidragen. Detla om någol äretl synligt bevis pä all det socialareformarbetet i vårt land inle avstannade när vi fick en icke-socialistiskregering. Det var ju annars ett återkommande inslag i den socialdemokratiskapropagandan års val. Frän de socialdemokratiska talarstolarna fickvi höra att hela det sociala reformarbetet skulle avstanna eller rent avraseras om de borgerliga kom i regeringsställning. Såblev de alltså inle. Det har tvärtom skett en konsolidering av välståndet underåren 1977-1979. Denna förbättring av del sociala trygghetssystemet har kunnatske av ekonomisk avmattning. Vi har haft en viss nedgång iproduktionen, även om del blev en positiv tillväxt . Vi har haft enförhållandevis hög arbetslöshet, och etl ganska .stort antal människor har fåttsysselsättning genom arbetsmarknadspoliliska ålgärder av olika slag. Parallellthärmed hade vi en hög inflation och elt stort underskott i vårautlandsaffärer. Genom en kraftfull och medveten ekonomisk politikhar denna negativa utveckling kunnai vändas. Inflationen sjönk lillhälften av vad den var 1977. I våra utlandsaffärer skedde endramalisk omsvängning till det bätire - från ett underskott i handeln påungefär 5 miljarder lill ett stort överskott förra årel pä ungefär 6miljarder. Utlandsupplåningen, som var hög 1977, kunde lill följd härav minskasunder , och den upphörde helt . Sammanlagtuppgick utlandsupplåningen under förra årel lill bara 2 miljarder. kanvara värt att notera. Den kan väntas bli något slörre, menutlandsupplåningen ligger likväl på en helt annan och lägre nivå än vad manibland tycks ha klart för sig i den allmänna deballen, där man tror alt etlbudgetunderskott på . motsvarar samma summa i utländskupplåning. Sanningen ärju den att av de 45 miljarder, som vi kommeratl få iunderskoll i slalsbudgelen i är är del ungefär 5 miljarder som kan komma attbehöva täckas genom utlandsupplåning. Resten främst av på den vanligakreditmarknaden. Från sida har vi hävdat att marginalskatternautgör ell stort problem. Marginalskatterna är ell problem därför att demotverkar lusten att genom ökade arbetsinsatser höja sina inkomster. Redanmarginalskatter kring 50 96 är i den meningen olyckliga. m. nyår innebär en viss minskning av den slalliga marginalskatten, och jagser det pä samma sätt som skatteutskottet gjorde i sitt betänkande ,nämligen alt det här bara är ell första steg i en allmän omläggning avskattesystemet så alt arbetsvilja och arbetsinsatser inte skall behövamotverkas av våra skatteregler. Frånden utgångspunkten kan del upplevas som en framgång all man nu på många olikahåll diskuterar och erkänner riskerna med de höga marginalskatterna. Vi kan notera alt man från socialdemokratiskt häll i flera olika sammanhang harpekat på svagheterna med det nuvarande marginalskaiie-syslemet. Jag tänker dåinle i första hand på utan pä för dagen mer representativaföreträdare för socialdemokratin. Det finns väl anledning alt också här iriksdagen återkomma till en diskussion om de skaltepolitiska tankegångar somsocialdemokraterna har fört fram i sin motion. Ensänkning av marginalskatterna, som innebär alt människor får behålla en slörredel av sin inkomstökning, kan säkerligen få en sådan effekt på arbetsviljan delvis av sig själv kompenserar det skattebortfall som en sänktmarginalskatt innebär. Det är emellertid, i vaoe fall på kort sikl, intetillräckligt för all täcka inkomstbortfallet. Del är därför nödvändigl atl vi,som vi är pä väg atl nå enighei om behovet av sänkta marginalskatter,också söker finna en enighet om i vilka former man skall finansiera delskattebortfall som följer därav. Jag noterar all både LO och TCO har krävt atten skalleomläggning som innebär sänkia marginalskatter måste loialfi-nansieras. Jaghar i andra sammanhang sagl atl jag inle tror att man pä en gång kan avvisa enhöjning av antingen de indirekta skatterna eller arbetsgivaravgifterna ochsamtidigt förorda en betydande sänkning av marginalskatterna. mankomma ifrån del nuvarande skattesystemets negativa verkningar på arbetsviljaoch skaltemoral - orsakat både av höga kommunalskatter och av en högprogressivitet i den slalliga inkomstskatten -ja, då måste man godta antingenen höjning av vissa indirekta skatter eller en höjning av förelagens avgifter.Det är i del här sammanhanget som socialdemokraternas förslag om enproduktionsfaktorsskalt kommer in i bilden, och jag tror all vi böria oss enallvarlig funderare på del förslaget. Vad som i dagens läge kan sägas är alldet troligen blir mycket svårt all införa en sådan skatt redan den 1 januari1980. Produktionsfaklorsskatlen kan därför inte påverka budgetuifallet 1979/80och har därför ingen egentlig effekt på det för dagen så omdiskuteradebudgetunderskottet. Jagtror emellertid alt den skattepolitiska diskussionen med socialdemokraternaskulle underlättas, om man från socialdemokratiskt håll erkändeinflationsskyddets positiva värde. Inflationsskyddel i skattesystemet ärju engaranti för att inle skatterna tillåts stiga i takt med en varierandeinflation. Inflationsskyddel innebär alt en hög inflation inte automatisktleder till en betydande skärpning av skattetrycket medan en lägre inflationmedför en mindre höjning av skatterna. Om inflationsskyddet togs bort urskattesystemet, skulle del finnas ett direkt siaisfinansielll intresse atlgenom en hög inflation höja de slalliga skatteintäkterna. Jag lycker alltså altinflationsskyddel bör vara en given utgångspunkt också vid en mera långsikligreformering av skattesystemet. Del gångna årets erfarenhet visar alt en ansvarsfull ekonomisk polilik- som har innefattat en nödvändig åtstramning av den privata konsumtionen - kanförenas med ett fortsalt socialt reformarbete. I del fortsatta socialareformarbetet irorjag att särskild uppärksamhel kommer alt få ägnas de äldre ivårt samhälle. Del gäller både kvantiteten och kvaliteten i äldreomsorgen. Delkommer au behövas fler platser i långtidsvården, och vi kommer också att behövaetl mer differentierat utbud av vård och omhändertagande för de gamla. Försl dåkan vi sägas taett verkligt ansvar för de äldre i värt samhälle. Gamlamänniskor behöver i slörre utsträckning sjukvård av olika slag. Det medför kravpä en fortsatt utbyggnad både av sjukvården i allmänhet och av långtidsvården isynnerhet. Del är vikligl all man utformar långtidsvården på eltsådant säu all man i större utsträckning lar hänsyn till patienterna somenskilda människor. Patienter pä en längvårdsavdelning borde t. ex. kunna få lamed sig personliga ägodelar för all pä del viset kunna göra miljön mer hemlik. Delär också viktigt alt man på olika sätl lar vara på gamla människors rättigheteroch integritet. Människor som ligger på sjukhus är oftast svagare än andra ochkan därför ha svårt atl driva rimliga krav på t. ex. informalion ellerannoriunda medicinering. Beroendet av sjukvårdspersonalen kan bli stort ochtacksamheten för olika ålgärder överdriven. Atl få ell glas saft eller altslippa ell plågsamt mlinprov kan vara tillräckligt för atl den sjuke i övrigtkanske uppger krav pä en människovärdig behandling. De korta stunder läkarnabesöker sjukrummet vägareller orkar den sjuke sällan använda till all förafram krav på t. ex. information eller annan behandling. För den som ligger päsjukhus gäller också alt det drastiska miljöbyiel ofta innebär en svårpåfrestning. I mänga fall är del gamla människor som legalnågon längre lid på sjukhus och som har starkt inrotade vanor. På sjukhuset fårde vänja sig vid nya matvanor, nya sovtider och tvingas tillbringa hela dagentillsammans med främmande människor med andra vanor och intressen. Alll detlakan hos en del patienter skapa ångestkänslor, som kan försvåra behandlingen ochåteranpassningen. Det är därför viktigt atl integriteten och rättigheterna förpatienterna skyddas på olika sätt. Jag har tidigare pekat pä möjligheterna attföra samman sådana ålgärder i en palienlrätiighetslag. Jag hoppas att denproposition som skall utarbetas på grundval av medicinalansvarskommitténsbelänkande skall kunna ta lill vara några av de uppslag som där har funnits. Flertaletgamla människor måste emellertid även i framliden fä sin vård och omsorg i delegna hemmet. Del är då viktigt all vi försöker skapa bosläder där det är lättför gamla människor alt leva - bostäder som har anpassats lill den minskadegrad av röriighet som ju gamla människor ofta har. Trygghetslarm i de härlägenheterna är t. ex. etl värdefullt inslag. Del är alltså viktigt all man kantillgodose rimliga krav pä service i hemmen, som innebär alt gamla människorinle i onödan behöver vistas på sjukhus. Tillomsorgen om de gamla i hemmet hör naturiigtvis också den omvårdnad som deanhöriga ger. Många anhöriga gör en beundransvärd insats när del gäller atl tahand om en sjuk anhörig. är del gamla människor, men ibland kan vårdengälla en yngre eller handikappad person. Samhällets stöd till anhöriga som pädel här sättet tar på sig ell vårdnadsansvar är emellertid myckel begränsat.Jag tror alt om man hade elt bättre renl ekonomiskt stöd skulle säkert fleranhöriga välja all vara hemma och värda sjuka äldre släktingar. Vi har därförinom kommil till den uppfattningen alt man borde skapa en ersättningsformliknande föräldraförsäkringen för anhöriga som vårdar sjuk äldre i hemmet. Medföräldraförsäkringen som mönster skulle del kunna utgå försäkringsersättning,sjukpenning och ATP lill den som väljer atl ta hand om en gammal sjuk ellerhandikappad anhörig i hemmet. Samhällel borde då också,som skett på några håll,se till att den värdande får möjlighet till en viss sammanhängande ledighet, t.ex. genom all den sjuke eller handikappade kortvarigt las in på ell semesterhemeller liknande. Det är vår utgångspunkt att alla människor - också de äldre -måslebehandlas som individer med olika intressen och behov. Åldrandet är enindividuell process som sker gradvis. Det är därför fel alt ha en för allagiven pensionsålder, dä förvärvsarbetet måsle upphöra, oberoende av individensprestationsförmåga. Låt oss i stället försöka möjliggöra en flexibel övergångfrån yrkesverksam ålder lill pensionsålder, t. ex. genom en utbyggnad av detsyslem vi har med rörlig pensionsålder och rätt till förlida eller fördröjtuttag av pension. Del bör kunna bidra också lill all minska riskerna förisolering av gamla och sysslolösa människor. Det är också därför vimenar att rällen lill arbete stegvis bör utsträckas över 65års ålder och alt ökade möjligheler bör skapas för äldre all göra tillfälligainsalser i arbetslivet efter pensioneringen. Del kan ske t. ex. inom kommunernasomsorgsverksamhel för barn och bör i de flesta fall omfatta deltid. Jag har härredovisat några angelägna reformer på äldreomsorgens område. Också på andraområden flnns behov av reformer och förbättringar. Det är vår övertygelse atldessa samhällsförändringar kan genomföras i framliden, men det ställer krav påekonomisk balans och pä elt rimligt skattesystem. Del är därför som denekonomiska politiken och den sociala välfården hör så nära samman.Folkpartiregeringens mål är alt föra en sådan politik i fråga om elconomi ochskatterätt vi därigenom skapar de bästa förutsättningarna fören framlidavälfärd. (vpk): När realinkomsten för en vanlig arbetarfamilj kan minska meden hel månadslön och när alll fler ställs utanför den reguljära arbetsmarknadenär detta tecken på en framgångsrik borgerlig politik - en polilik som vpknaturiigtvis inle kan tolerera. Den måste avlägsnas, men den kan inte avlägsnasmed samarbele och samröre med borgeriiga partier. Nej, den kan bara avlägsnasom del ställs ell reellt alternativ mot den - ell alternativ som innebär enhelt ny polilik och som betyder alt arbetslösheten försvinner och rätten lillell meningsfullt arbete garanteras, atl alla skall ha räll lill elt bra liv,alt jämställdhet mellan män och kvinnor förverkligas, att barn och ungdom kangä en ljus framtid till mötes, atl demokratiska rättigheter införs påarbetsplatserna som elt stöd för arbetarna och tjänstemännen atl uppnårättfärdiga ekonomiska och sociala krav. Ställsinle detla alternativ från arbetarrörelsen mol den borgeriiga anstormningenfinns det en uppenbar risk för ytterligare försämringar. JanOdhnoff i Fabriksarbelareförbundel har i en undersökning visat hurrealinkomsten sjunkit . För många har den sjunkit med mellan 300 och500 kr. Pä ett är blir det en hel månadslön. Undersökningen visarockså atl låglönesatsningen givit föga resultat och atl skatteomläggningarnainte gynnat mellan- och låginkomstgrupperna. 1977 var ju inle bättre. Effekterna var säkert desamma. Resultatetpå blir då en förlust på ca . för en vanlig arbetare. Det ärskrämmande siffror. 1978 har konsumentprisindex ökat med över 7,5 96.Hyrorna, som är en tung posi i arbetarfamiljernas budget, steg med 13 %.Löneökningarna har stannat vid . 1979 skall enliglfolkpartiregeringen följa samma tendens. Manfrågar sig hur LO-ledningen med riksdagsman i spetsen kundeunderteckna etl sådant kapitulalionsavtal . Del förefaller varaen gåta. Hur kunde man föriita sig pä den borgeriiga regeringens ekonomiskapolitik? Förhandlingarnaför andra avtalsåret är nu aktuella. Kapiiulaiionsavialel kankorrigeras i de lokala förhandlingarna. En ökning med minsl 1:50 i limmen för aukompensera föriusl verkar realistisk. Vinstutvecklingen förutsätts öka. Och det gäller jufördelningen mellan rika kapitalägare och arbetare! Att förändra dennafördelning till arbetarnas fördel kräver aktiva lokala fackföreningar. De kanemellertid möta hårt motstånd, inte bara från arbelsköparna utan även från enarbetsrättslagstiftning - medbestämmandelagen - som har ett inskrivetslrejkförbud. Delta strejkförbud, som infördes av en borgarregering ochskrevs in i medbestämmandelagen 1976, måste bort. Oresonliga arbetsköpare skallinte kunna utnyttja arbetsrätislagstiftningen för att hålla nere lönerna. Närvalet är över löper även avtalen på arbetsmarknaden ut. Vilkeninkomstpolitik kommer all föras då? Kommer reallöneförsämringarna atlfortsätta? Och hur blir det med skattepolitiken? Skall eventuella skattesänkningar- typ SAP:s sena.ste förslag - avräknas från löneutrymmet? Ja, då är inte mycketvunnet. Vpkanser det berättigat med kraftiga löneökningar . En skattepolitik somgynnar låg- och mellaninkomstgrupperna bör genomföras. Momsen på mal bör lasbort och kommunalskatletryckei minskas genom införande av en stalskommunalenhetsskait. Vidare bör pris- och hyresslopp genomföras. Det areninkomstpolitik som gynnar de breda löntagargrupperna. Det behövs en ny typ avavtalsrörelse, där förslagen diskuteras och demokratin kan utvecklas ifacket. Borgarstyremed ett eller tre partier i regeringsställning håller alltid kapitalägarnaunder armarna. Till dessa slussas miljarder, pengar som lönearbetarna fårbetala via skatter som deras löner hålls tillbaka. Atlta av lönerna är även det socialdemokratiska partiels recept. När man ropar pålöntagarfonder -jag tänker främst på den aktuella Volvoaflaren - så avser manutvecklingsfonder där en del av pengarna i löneutrymmet skall överföras lill dekapitalistiska företagen som riskvilligt kapital. Del kan inle varaarbetarrörelsens framgångslinje att ta av lönerna och ge lill kapitalägarna. Detär inle brist på kapital i värt land, men det är brist på demokrati på jobbenoch brist på beslut som omintetgör imperium och andra aklieägaresmakt och inflytande. Det är dessa och deras gelikars spekulationsvinsier,förmögenheler och andra vinster som måste beskallas härdare.