prot · G209157 · 1978-12-31 00:00:00 — Alltså: de vill inte bibehålla tekoindustrin pä oförändrad nivå medallt vad detta innebär för de anställda och övriga intressenter. Herr talman!Med föriov sagt är delta inte bara demagogi utan en mycket enkel sådan. Skullejag vilja vara elak - det är Jag myckel sällan, framförallt inle om detgälleren så hygglig man som -skulle jag kunna påpeka all denperiod dä tekoindustrin pä allvar började rutscha utför var den period när RuneJohansson var industriminister. Han föreslog fiitigl ålgärder av olika slag somändock inte hade någon verkan. Jag vet inle vad del finns för anledning att troall de ålgärder han nu föreslär skulle ha slörre verkan nu än den gången. Delär nog, herr talman, viktigt atl vi presenterar våra egna förslag och satsar pådem. Förslagen återfinns i de här reservalionerna. Närdet gäller imporllicenserna avvisar vi det förslag som finns isocialdemokraternas partimolion. Vi konstaterar atl etl sådantimport-Hcenssystem väl i och för sig inte strider mot GATT-avialel och mol våraöverenskommelser med EG och EFTA men, herr talman, del är nog snudd på del. Manbör akta sig för all här i träffa sädana beslul som kan medförasvårartade förvecklingar internationellt. Dessutom är del svårt att överblicka verkningarnaav elt sådani licenssystem enligt vilket importandelen av de tekovaror som eltföretag säljer inte skulle få uppgå lill mer än l.ex. Vidareär det, herr talman, uppenbart atl elt sådant system skulle bli mycketbyråkratiskt och mycket tungrott. Både och Jag är tillräckliglgamla för atl ha varil med under det andra väridskriget. verkligenell stenhårt licenssystem, och vi vet båda hur fruktansvärt tungrott ochbyråkratiskt det var. Dessulomskulle en sådan här ordning kunna drabba skilda förelag myckel olika.Huvuddelen av den svenska lekoimporlen kommer från EG och EFTA. I vissadelbranscher kommer närmare 90 96 av importen frän de här områdena. Inför mandå elt sådant licenssysiem som det socialdemokraterna föreslår, skulle effektenbli den alt importen från EG och EFTA minskade. Som jag förut nämnde måsle EGoch EFTA komma all reagera pä detla. Det kan alltså bli handelspolitiskaförvecklingar. På de grunder som Jag här har anfört vill vi alltså inleacceptera elt sådani syslem. Globalkontingenternakan det vara svårare all bedöma. Här finns del vägande synpunkter både för ochemot. Jag vill påstå atl det för oss varit ganska svårt att bedöma vad som varlämpligast. Vi vill emellertid inle överge dél nuvarande begränsningssystemetoch övergå lill globalkonlingenier. Vidare instämmer vi i de skäl som ipropositionen anförs mol ett sådant system. Medhänsyn till åtaganden inom GATT-avtalel är det knappast troligt alt viskulle kunna åstadkomma några väsentliga nedskärningar av lekoimporlen genominförandet av etl såd.anl här system. Dessutom drar man, herr lalman, genom altbyta ell sådant här genomgripande system också pä sig mycket omfattande förvecklingaroch svårigheter. Övergångsproblem skulle uppstå som kan drabba bådeindustrierna och de anställda på etl ganska besvärande sätt. Deredan nu ingångna begränsningsavtalen omfattar av importen av känsligavaror från länder utanför EG och EFTA. En övergång till ett globalsystem skullealltså även i det här avseendet medföra endast marginella förändringar. Beträffandeövervakningslicenser, som föreslås frän socialdemokratiskt häll, vill jag sägaalt vi inle tror särskilt mycket pä sädana. De kanske skulle fl en vissimporibegränsande effekt, men den skulle bara vara marginell. Med elt sådantsyslem skulle risken vara slörre för motåtgärder från en del handelsblockssida, i första hand frän EG och EFTA. Som jag sagt måste vi undvika ensådan situation, därför atl lekoindustrin - och del gäller såväl företagare somanställda inom denna industri - redan nu har tillräckligl med svårigheter. Atlutsträcka licenskravet till lekovaror, för vilka tullfrihet inle begärs, ärenligt vad utskottet inhämtat dessutom förenat med i första hand tekniskasvårigheter. Vi avstyrker således delta förslag på nämnda grunder. Ifråga om ursprungsdeklaralioner erinrar vi i reservationen 6 om att del för dendel av importen som är tullfri enligt EG/EFTA-reglerna krävs enursprungsdokumenlation som intygar atl varorna på visst sätt producerats inomEG eller EFTA. Mot bakgrund av praktiska erfarenheter i form av samtal med idelta sammanhang aktuella företagare vill jag här vitsorda all den ursprungsdokumenlationsom krävs uppfyller ganska högt ställda krav. Därför blir denursprungsdeklaration som begärs från socialdemokratiskt håll idet närmaste kaka på kaka. Del finns alltså inle anledning atl införa en sådandeklaration. Vivill dock från centerpartiels sida erinra om - vilket vi även gör i vårpartimolion - all del är väldigt angelägel all åtgärder sätts in mot försök attkringgå de här begränsningsreglerna. Frågan om eventuella åtgärder mot tredjelands import via EG och EFTA utreds f ö. av i samråd medberörda myndigheter. Det finns anledning att avvakta delta utredningsarbeteinnan vi pä allvar prövar frågan om införande av etl sådant system. Efter den gjorda genomgången av reservationerna ber jag alt få yrkabifall till utskottets förslag och motiveringar pä de punkler där icke reservalionernanr 3,4,5 och 6 avviker. I del sistnämnda hänseendet yrkar jag bifall till dessareservationer. Textil- och konfektionsinduslriernas utveckling har, som vi alla kännertill, sedan 1960-lalet kännetecknats av en fortgående minskning i fråga om bådeproduktion och sysselsättning. Trots atl en hel del stödåtgärder har salts infrån samhällets sida har branschens läge försämrats även under de senaste åren.Antalet sysselsatta inom lekoindustrin har sjunkit med över 40 96 under desenaste älta åren. Denprimära orsaken lill delta är enligt min uppfattning de enormakoslnadsstegringarna . Till de näringar som drabbatsspeciellt hårt av detla hör just teko. Trepartiregeringenvidtog en serie ålgärder för alt förbättra del allmänna konkurrenslägel. Jagtror alt del inle minst är viktigt atl notera detla. Nedskrivningen avden svenska kronans värde med totalt och borttagandet av den allmännaarbetsgivaravgiften - båda åtgärderna f ö. i strid mot den socialdemokratiskaoppositionens förslag, som i stället skulle ha inneburit avsevärdaskaiteskärpningar och kostnadshöjningar- ledde till att kostnadsläget inomlekoindustrin sänktes med ca 25 96. Tillsammans med de stödåtgärder somsamtidigt saltes in gav detta en positiv effekt. Den s. k. lemperaturmätningavseende konfektionsinduslrin som genomförts på uppdrag av handelsdepartementetvisar atl lönsamheten inom branschen nu äntligen något har förbättrats. Andelenföretag som har fått full täckning för sina rörliga kostnader vid tecknadeorder har ökat successivt . Jag tycker att det är en glädjandetendens. Fränmoderala samlingspartiets sida beklagar vi atl man såväl inom regeringen sominom socialdemokratin på nytt talar om ytteriigare höjningar av löneskatternaoch vill understryka alt tekobranschens belägenhet visar hur olycklig en sådanskattepolitik är. Höjningar med över 2 96 väntas med största sannolikhet för1980, om regeringen får sin vilja igenom. Med den avtalsrörelse som vi harframför oss riskerar vi pä del sättet en ny kostnadsexplosion med åtföljandeförsämrad konkurrenskraft. Och,herr talman, jusl konkurrenskraften är viktig, inle bara för atl kunna bjudabättre motstånd på den egna hemmamarknaden ulan också för atl kunnavidmakthålla och utveckla exporten. exporterar f n. tekopro-dukier lilletl värde av mer än 2 300 milj. kr. Det är inte så många som tänker pådet, men så är det faktiskt. Mer än 40 96 av produktionen avsätts alltså påexport. Efterdelta, herr lalman, vill jag något kommentera de moderata reservationerna. Ireservationen 1 motsätter vi oss utskottsmajoritetens uppfattning atl ell uttalandeav uppfattningen om behovet av en ekonomisk politik och en skattepolitik sombefrämjar tekoindustrins och det övriga näringslivets konkurrensförmåga ochavsättningsmöjligheter bör prövas i annat sammanhang. Men, herr talman, atldiskutera statlig subvenlionspolilik för atl stärka konkurrenskraften hostekoförelagen utan all först ta upp frågan om del allmänna kostnadsläget är attsätta skygglapparna på. För del ärdet allmänna kostnadslägel som avgörom många lekoförelag kan överleva. Reservationerna3-6 har kommenterat. Jag skall därför inle gä in på dem ulanskall ta upp reservalionerna 8, 9 och 10. Reservationen8 gäller ursprungsmärkning av kläder. Vi anser del viktigt atl importvarormärks med uppgift om ursprungsland, men vi vill inte förorda lagstiftning omdelta utan rekommenderar regeringen atl återuppta förhandlingar med branschenför att på frivillig väg få lill stånd en överenskommelse. Ireservationen 10 reserverar vi moderaler oss mot att den tillåtna bidragssummani bidragsfallen högsl skall kunna uppgå lill 10 96 av lönekostnaderna /80. Vi anser nämligen alt företag som kan utnyttja dispensen iregel borde vara i en sådan situation, att de mer än väl behöver komma iåtnjutande av del normala maximibidraget på av lönesumman. Inteheller finner vi det rimligt atl de fackliga organisationerna skall ha en sådanabsolut vetorätt i de aktuella frågorna som förordas i propositionen och f ö.också i yttrandet från arbetsmarknadsutskoltet. Etl system av del slaget kan,som av arbetsmarknadsutskottets moderater anförts i den avvikande meningen tilldelta yttrande, ifrågasättas från både principiella och andra utgångspunkter. Vianser i reservationen 9 frän moderat sida ätt det bör finnas möjligheler förAMS att under alla förhållanden pröva frågan och bevilja dispens och därmedäldreslöd. Etlled i utjämningen av tekoindustrins koslnadshandikapp har varit de särskildastrukturgaranlierna för vilka ränte- och amorteringsbefrielse åtnjutits i tväär. I en del fall har en kombination skett med elt särskiltavskrivningsförfarande. I propositionen har föreslagits en försämring, vilketäven vunnit utskousmajoriletens gillande. Frånmoderat sida finner vi det i reservationen 11 ologiskt alt de industripoliliskaålgärder som föreslås i vissa fall innebär en förbättring av industrinsvillkor, i en del andra fall en direkt försämring. Det stämmer inte överens meden kraftfull satsning på tekoindustrin. Vi kan för vår del inte godta någonförsämring av ränte- och avskrivningsbesiämmelserna på säll somhar föreslagits i propositionen. 1reservationerna 12 och 13 reserverar vi moderater oss till förmån för ettsyslem där konsullbidrag, utbildningsbidrag m. m. skall utgå med oförändratbelopp under hela planeringsperioden-detta föratt branschens företag måsle gesen längre planeringssikt än avseende del stöd som regering och riksdaghar för avsikt atl lämna. Alla som sysslar med tillverkning vet atl man intekan planera bara i laget. Del blir ryckigt. Därför behövs del meralångsiktig planering. Det är det som vi här har markerat. skulle Jag helt kort också vilja beröra den socialdemokratiskalekopoliliken. Den utgör tyvärr en fortsättning på en politik baserad på tronatl tekoindustrin kan utvecklas genom ökad byråkrati. Genomett system med importlicenser vill socialdemokraterna förbjuda allimporiandelen i etl förelags försäljning av tekovaror får uppgå lill mer än 7096. Förutom alt del systemet skulle bli byråkratiskt och tungrott torde detockså vara oacceptabelt från näringsfrihetssynpunkt. Följden av förslagetskulle bli atl de sysselsättningsproblem som finns inom tekosektornöverflyttades till import- och handelsföretagen, där också åtskilligt med folkfinns sysselsatt. Socialdemokraternatycks glömma bort konsumenternas beteende i denna fråga. Jag tror för min delinte att en importlicensiering av socialdemokratisk modell leder till attsvenskarna skulle köpa mera svenskt. Risken är däremol uppenbar att svenskenminskar sin konsumtion av tekovaror, vilket i sin tur skulle medföra ökad arbetslöshetbland de handelsanställda. Inteheller torde införandet av globalkonlingenier och övervakningslicenser för alltekoimport i någon nämnvärd grad stärka den svenska tekoindustrin. Tvärtom!Risken för motåtgärder frän EG/EFTA-länderna och kanske även från andra länderär uppenbar. Den enda framkomliga vägen för atl hålla en sådan kostnadsnivå atl vipä sikt kan konkurrera är alt man bedriver en annan ekonomisk politik med meragenerella ålgärder. Höjda arbetsgivaravgifter är i detta hänseende en mycketdålig medicin. Meddelta berjag att fä yrka bifall lill reservalionerna 1,2,3,4,5,6,8,9,10, 11, 12och 13 vid näringsutskoltets betänkande 1978/79:48. I detta anförandeinstämde (). (vpk): Skall vi ha en industri som är till för människornas skull -eller skallvi ha människor som bara får vara till för industrins skull? Sällsynt skarptslår den frågan för textilindustrin . Vad som utspelas ute itekobygderna är början pä slutet - del är den första fäktningen i slutstridenom den svenska tekoindustrins existens. Ochi den striden vet regeringen ministrar verkligen sin plats. Man bryrsig inte ens om att nödloftigt skyla över sin cynism. I Sverigeskall del inte finnas plats för någon tekoindustri. Det är en rätt märkligomsvängning i den liberala tankeväriden. 1950-talelvar en förespråkare för textiltullar-detta i polemik mol dendåvarande socialdemokratiska regeringen. intar den dåvarandesocialdemokratiska ståndpunkten - och det med råge på, kan man säga - medanRune ironiskt nog är den som har axlat roll. På denliden var under inflytande av sädana representanter förlextilprodukiion och handel som och . på Maboch . Men tiderna förändras. Aktieägarna i regeringen har flyttatsina portföljer till mer intressanta delar av näringslivet. Därför kan de nuförespråka textilindustrins död. Meröverraskande ärden allmänna ekonomiska filosofl som folkpartiregeringenföreträder och som skiner igenom i dess proposilion. var-säga vadman i övrigt vill -en väl skolad ekonom i 1930-lalets Keyneska anda. Menfolkpartiregeringen har med sin tekoproposilion förflyttat sig tillbaka tilltiden . Det vilar en anda av Millon över folkpartietsallmänna nationalekonomi. När man läser dess tekoproposilion är del som allhöra gamle , högeriedaren, tala vid riksdag. Och det ärväl ändå en bedrövlig målsättning atl ha i delta nådens . Därförmåste del sägas klart ul: Regeringens syn pä tekoindustrin och den internationellaarbetsfördelningens problem hör inte hemma i vår lid. Mer och mer har denekonomiska teorin orienterat sig därhän, atl man har insett del fariiga i althela branscher raderas ul i vissa länder. En viss bredd och mångsidighet i delindustriella schemat stärker tvärtom eU land. Det skapar fler alternativ iutvecklingen. Det gör den allmänna efterfrågan i samhällel jämnare. Del ger etlrikare flöde lill teknologi och idéer. a. därför måste svensk lekoindustrifinnas kvar i sin nuvarande omfattning. Regeringens brutala nedläggningslinjehar mött motstånd i näringsulskottet. Del finns inle myckel kvar avpropositionen, och det är tur. Menockså utskottet, den borgeriiga oppositionen och socialdemokraterna äregentligen talesmän fören kapitulationslinje. Den främsta skillnaden äralt manvill dra ul pä nedläggningsprocessen längre än regeringen. Men man accepterar ioch för sig arbetslöshet och fabriksdöd, bara den sker, som man säger,planmässigt och i "acceptabla former". Utskollslinjenär motsägelsefull och har tyvärr inle någon riklig trovärdighet. De borgerligaoppositionspartierna säger sig vilja slå vakt om teko. Men på varenda punkt därsocialdemokraterna å sin sida kommer med förslag till importbegränsningar ochlagstiftning mot orättvisa prispåslag flyr de borgerliga undan. Ocksåden socialdemokratiska linjen kan i viss mån kritiseras för alt den i en delstycken hänger dåligt ihop. Å ena sidan kräver man alt tekoindustrin skallhållas kvar på nuvarande produktion, men å andra sidan talar man inte om altdelta innebär ständigt nya avskedanden och nedläggningar. På grund avrationaliseringen innebär ju en bibehållen produktionsnivå en stadigt minskandesysselsättning. Där tyckte Jag atl bl. a. blandade ihop två lingnär han å ena sidan sade sig vara för en bibehållen produktionsnivå och å andrasidan sade sig vara för en bibehållen sysselsätl-ningsnivå - del är två tingsom inie hör ihop och som inte låier sig förenas. enasidan vill socialdemokraterna ha restriktioner för lågprisimporten - och det ären tankegång som vi naturligtvis ansluter oss till - men å andra sidan uttalarde sig offentligt för en 70-procenlig import och vill inie gä in för ensocialklausul mot frizonerna i världen. Man så att säga både vill och inlevill. Man vill ha etl saneringsbolag för tekoindustrin och ökat stöd ät denstatliga tekokoncernen. Men man vill i utskottet inte ens sakbehandla del kommunistiskakravet pä förstatligande av tekoförelagen och en ledning med valdaarbelarmajoriteier på alla nivåer. Enligtvår mening hade det varit bäst om arbetarrörelsen konsekvent tagit uppBeklädnadsarbetareförbundets krav, liksom man över huvud taget bort gä in fören ny, egen tekopolilik. Av del som är blir bara nya reträtter, nyaödeläggelser, faslän i långsammare lakt än vad folkpartiregeringen ville. Tekoindustrinhar enligt vår mening nätt därhän all den bara kan räddas med en i grunden nytekopolilik, med etl nytt synsäu på produktionens framlida ändamål och en nyinställning till den internationella situationen. Vpkkräver, som enda parti, atl de 38 000 arbeten inom svensk teko som fanns vidutgången av 1978 skall vara kvar. Delta skall vara riktpunkten för denlångsiktiga lekopoliliken. Lätoss då ställa frågan: Är detla illusioner? Är del elt orealistiskt riktmärke?Är det ren demonstraiionspolitik? Av industriverkets utredning - närden refererar lill förelagsslalistik -framgår alt detstora flertalet lekoförelag, liksom tekobranschen över huvud laget, faktisktgår med vinst. Lönsamheten är blygsam, den är lägre än i flertalet andrabranscher. Därför flyr naturligtvis kapitalel bort frän teko - vill hellrelägga ner och satsa på annat. Men man skall komma ihåg atl tekoproduktion iallmänhet i dock är lönsam och har varit lönsam under 1970-lalet. Målsättningen38 000 arbeten skulle vara orealistisk, om man som utskottet och regeringenförutsatte alt nuvarande utveckling av produktion och handel obönhöriigl skullefortsätta, om tekoproduklionen alltjämt i huvudsak var en angelägenhet förprivatkapitalet och om de statliga tekoförelagen hade precis samma inriktningsom de privata. Däremol skulle den vara realistisk under förutsättning atl mangår in för elt brett program av förnyelse för hela tekoindustrin. Vad innebärdå ett sådant program av förnyelse? Manbör enligt vår mening nationalisera alla eller flertalet lekoförelag i landei.Därav bör man bilda ell stort statligt lekokombinat med underieve-ranlörer inomhela produktionskedjan. I detla stora lekokombinat, där man alltså långsiktigtkan planera fören ny utveckling,skall valda representanter för de arbetande hamajoritet i alla ledningsorgan. De arbetandes kunnande skall mobiliseras iförnyelsen. Tilldel statliga tekokombinalei bör knytas etl statligt imporlbolag, genom vilketall lekoimport skall gå. Del bör sällas upp ett kvalitetskrav, enligt vilketall import som är kvalitetsmässigt undermålig helt enkelt inte skall släppas ini landet. Skall man undvika nya nedläggningar, måsle mangarantera en slörre del av marknaden åt svensk tillverkning. Del räcker då intemed de som t. ex. socialdemokraterna förespråkar. Gränsen måste sällasvid minst 40 96 egen tillverkning. Då frågar kanske någon: Går del för sig förfrihandelns skull? Ja, det måste det göra. - vid en inte avlägsentidpunkt - var importandelen , och del var på några fä är som denhastigt steg till över 70 96. Delta var ingen naturlig följd av frihandeln, detvar snarare en följd av medveten inköps- och prispolilik från främst de sloravaruhuskedjorna. års siffra - 53 96 - var en hög siffra för import,sett ur internationell handelssynpunkt. Med import som riktmärke skulle vige svensk teko en hygglig garanti, samlidigl som vi ändå skulle ha en generösimport internationellt sett. Hurkan vi då bringa ner importen med till nivån '} Detmålet kan bara uppnäs om vi helt slopar import från länder där man har frizonereller där de politiska regimerna upprätthäller en grov ulsvältningspolilik molde arbetande. Viär här i landet och i svensk arbetarrörelse traditionellt vänner av frihandel.Men vi kallar inte ekonomisk gangslerism och politisk laglöshet för frihandel.Lika litet som en seriös handlar med halare eller banditer, lika litetboren civiliserad nation handla med de s. k. frizonerna. Frizonerna är en formav brutal subventionering av privatkapitalet. Denna subventionering åstadkomsgenom all normala lagar i ell land upphävs inom frizonerna, aU utsugningen görsfullständigt omänsklig och att man bryter mol mänskliga rättigheter pä sammasätt som nazisterna bröt mot de principer som proklamerades av domstolen iNiirnberg. Det är en fullständig orimlighet när man i frihandelns namn kräveralt frizonerna ohämmat skall fa släppa in sin produktion. Och atl handla medfrizonerna är faktiskt ett förräderi mot de fattiga, som där är föremål föruisvältning. Frizonernas förhållanden är i själva verket en hämsko på en sundindustrialisering. De är till nackdel för folk likväl som de ärtill nackdel lör arbetarna i . Därför bör vi stoppa importen fränfrizoner, liksom från länder som , , , ,, och . Vidaremåsle handelns prissättning regleras i lag på det säll som föreslås i densocialdemokratiska reservationen på denna punkt. Del visar sig Ju, vilket RuneJohansson påtalade, all svensk teko inte bara missgynnas genom själva metodenmed procenipälägg. Därutöver förekommer ofta en ytterligare, medvetendiskriminering med högre pålägg på svenska varor. Menkan dä svensk lekoindustri producera vad som krävs, ulan atl del blir för dyrtför konsumenterna? Del är naturligtvis inle realistiskt atl tro atltekoindustrin i skall kunna öka sin sysselsättning . Men denkan behålla de 38 000 jobb om vilka jag här har talat, under förutsättning avalt den stegvis börjar slå in på produktion för nya ändamål. Vad innebär dådet? Textilproduktion har länge styrts av en mycket ensidig teknologisk utveckling.Tekniken har gynnat kortflbrig bomull, uttunnade syntetplagg och låghållbarhet. Därför har vi fält brist på en mängd textilier, sommänniskor har behov av, som vi bjuds en mängd dåliga varor, tillvilka alternativ saknas och som vi mycket väl skulle kunna vara av med. Manöser t. ex. ut över oss importerade , som går itu så fort man drar ibyxlinningen och som säljs med fickor och sömmar fulla av fransar. Manimporterar handdukar som har så dålig uppsugningsförmåga att man inte ens blirtorr av dem efler vanlig handtväti och som dessutom fäller ut stora mängderstoff efter varje maskinlväti. Då har vi ändå här i landei t. ex. , som gör högklassiga handdukar och som skulle kunna göra dem lilllägre kostnader med längre serier. Bådeplocknings- och spinnteknik har iniernationelll utvecklats efter en linje därde ger lill resultat uiglesal material. Följden härav är alt plaggen måsteförses med etl övermått av färg och appretur. Det är naturiigtvis till glädjeför Du och andra stora internationella kemikoncerner, men del ger störrekemisk påverkan i lexlilarbelarens arbetsmiljö och allt slörre problem förallergikerna i landei. Det ger också opraktiska lösningar för konsumenten, somupprepade gånger måste separattvälta överfärgade plagg, och del ger ettsladdrigl och stillöst material, när man väl efter några omgångar tvättat urytbehandlingen. Syntetfiberär,som vialla vet, ett användbart och ofta mycket bra material. Men i sin dåligaform och använda på fel områden blir synteiplaggen en belastning, bådepraktiskt och ekonomiskl. Vihar hundratusentals hudallergiker i landet, som behöver icke-arlificiellamaterial i sina kläder, material utan överdriven ytbehandling. Vi har barn isliläldrarna, som inte får vettiga kläder utan överfärgade plagg med låghållbarhet och svag isolering.