prot · G20991 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag tror all omGunnar Sträng fortfarande vore finansminister skulle han faktiskl vara rällorolig för atl del inte skulle vara möjligt att fö ell sådant nyll system altfungera , alltså . Då borde han känna enbelydande oro inför svårigheterna all introducera elt sådanl nytt syslem ochinför ovissheten av effekterna pä förelagen, kommunerna och hushällen. Men detär möjligl alt det går. Mendet mest oroande ligger inte på det administrativa och lekniska planet, ulandel oroande är att och socialdemokralerna vill läggaen sådan ny skalt av omfattningen på alla de redan befintliga. Ovanpåalla de redan befintliga skatlerna skulle man alltså lägga en nyskall på . Del skulle la i anspråk huvuddelen av detlöneförhandlingsuirymme som finns. Och det skulle jag känna räll stor oro för. Delär en sak atl resonera om den lekniska utformningen av en sådan här annorlundaskattebas-det aren annan sak alt resonera om en omfattning av en sådan härskatt på i elt startskede . Tillsist lill marginalskattedebaiten. Marginalskatten äretl problem för den sistatusenlappen, säger . Nej, så enkelt är det inte. För människor medlägre inkomster - om del nu är av förvärvsarbete eller en pensionsinkomsl - ärdet kommunalskatten som är den helt avgörande. Där spelar statsskatten knappastnågon roll. Vid inkomsler på 25 000-30 000 betalar man nästan enbartkommunalskatt - man betalar knappasi någon statsskatt Där spelarmarginalskallen ingen roll, där finns ingen marginalskatt. Förmänniskor med ell heltidsarbete - de som har en lägre inkomst, en medelstorinkomst eller en hög inkomst - är del kombinationen av kommunalskatt ochstatsskalt som är del avgörande. Dä är marginalskatten betydelsefull för ossalla. All ekonomisk teori, all erfarenhet och alll sunt förnuft säger all delär skatten på marginalen som har betydelse för människornas handlande. Kanskeöverväger man inle direkt om man skall sluta arbeta eller sluta spara, men manväger behållningen av en exlra insals mot vad man kan fä behålla efter skallen.Man överväger sin sparandesituation. HerrSträng borde veta hur en skatteskala ser ut. Den är uppbyggd av olikaskallesatser i olika inkomslskiki, skikt efter skikt Då är del betydelsefulltför alla inkomsttagare - för och för mig, för dem som tjänar meraoch för dem som tjänar mindre än vad vi gör-vad de fär beiala i skatt för allasina lusenlappar, de försia och de sista. visar slort intresseför hur t ex. och jag skulle reagera om väsentligtändrade värt förslag. Vi tackar för del inlressel, men väsentligare är hur demänga människorna reagerar om man genom beslut här i kammaren än en gång låterinfialionen höja skatten. Hur reagerar människorna om marginalskatterna inte sänks i den omfattningsom vi föreslär? Del är en betydelsefullare fräga. HOLGERBERGQVIST (fp) kort genmäle: Jag blev kritiserad av därför att jag antydde deloförsiktiga i atl genomföra en ny skatieleknik sä snart som vid nästaårsskifte. 1 mitt anförande uttryckte jag t. o. m. den förhoppningen alt GunnarSträng skulle vara en garanti för att det socialdemokraliska parliel inleägnade sig ät alt förhastat genomföra åtgärder som inie varit föremål förnärmare utredning. Jag häller med om atl hans kritik mot någrasom åberopat kan vara riklig. har naturiigtvis iprincip ingenting emot produklionsfaktorsbeskattningen. Däremoi har han uttalatviss tveksamhet när det gäller prakliska åtgärder för all genomföra den. Jagvill ullrycka min stora förvåning över att nu kritiserar dem somkritiserat det oförsiktiga i della agerande. I övrigt har budget- ochekonomiministern redan förekommit mig. () kortgenmäle: talar om de välståndsbildande krafterna inationen. Det kunde vara intressant all få reda på vilka han menar. Utesluterhan de av arbetstagarna vilkas årsinkomster ligger . ?Inskränker han sig alltså enbart till dem vilkas årsinkomster ligger ovanfördel beloppet? 1 klarhetens intresse bör han säga något om det. Menar företagen när han talar om devälständsbildande krafterna? Då kan man säga: All righl, företagen skall bäradenna produktionsfaktorsskalt. Den kommer på samma sätt som enarbetsgivaravgift in som elt förhandlingselement i diskussionerna mellanparterna. Del var, säger vidare , kommunerna som höjdeskatten, medan så länge de salt i regeringen ändå sänktesiaisskalten. Imitt första inlägg sade jag att del där var någol som ni i den motsattasituationen aldrig länkie på. Under hela 1970-lalel och ända sedan mitten av1960-talet genomfördes statliga skattesänkningar, medan del våren stadigtpågående höjning av kommunalskatterna. Slutresultatet blev därför en högretolalskalt Jag hörde vid den liden aldrig lägga insamma objektiva konstaterande som . När Sträng stod i statsrådsbänken, då varalll hans fel. Det är möjligl alt den här lärdomen kan innebära alt StaffanBurenstam är försiktigare när socialdemokratin förhoppningsvis kommer iregeringsställning fram på höstkanten. HerrMundebo säger atl han självfallet inle är ovetande om sysselsättningens viktoch nödvändighet. Men det har sagts frän dennatalarstol all vi har ungefär 300 000 människor vid sidan av reguljärt arbele påden normala marknaden. Det enda har sagl är all hanvill inrikta sig på all förhindra en ökning av del antalet. Det är alldeles förblygsamt. Med den enorma arbetslöshet vi har, högre än lidigare. måste vi få till slånd enreduktion av den. Jag och andra har frågat vad länker göra för altverkligen uppnå det resultatet. 1975och 1976, sade , hade vi en kostnadsökning på . Del bör nog isanningens intresse också konstateras atl koslnadsstegringen rent avialsmässiglunder dessa båda år var . Sedan lades del till genomfrivilliga överenskommelser, genom löneglidning och pä annal sätt, därför atlförelagarna ansåg att de hade råd därmed. Del är delta påslag på lönerna som nisedan så flitigt använder i er argumentation och beskyller densocialdemokratiska regeringen för samt lar såsom etl bevis på en dålighanlering av ekonomin under dessa båda år. () kort genmäle: Med de välståndsbildande krafterna menar jag lusten alt arbeta, attspara, atl starta och driva företag, all ulbilda sig och alt ta risker. Deltalillsammans är vad som skapar landels ekonomiska utveckling. Därvid räknar jagsjälvfallet in alla i som arbelar, de som har lägre inkomst lika välsom de som har högre inkomst. av dem som har . i årsinkomst arbetar antagligen dellid,. Jag vågar påstå att en väsentlig anledning till att man arbelardellid äratt skattesatserna är sä höga att det inle lönar sig atl arbeta fulltid, åtminstone inte i den utsträckning som många skulle vilja göra. Jaggör också gällande all övertiden har minskat av samma anledning. Det finns enläng rad sådana verkningar av det skyhöga skattetrycket som gör att vi har fötten sämre ekonomisk utveckling i landet än vi annars skulle ha fält, etl sämreskalleunderiag, mindre inkomster att användas av det offentliga för olikaangelägna önskemål. På delta säll har del skyhöga skattetrycket kommit att fåasociala verkningar. GunnarSträng påpekade alt det behövs mer investeringar i landet, och det är riktigt.Men en väsentlig anledning lill alt del görs mindre investeringar än som voreönskvärt är de ökade risker som har förls in genom löntagarfondshotet. Del ärkonstigt all socialdemokralerna inle har förstått detla. Jag nämnde del nägragånger för , men jag fick aldrig något svar av honom.Jag hör sländigt atl man inle är lika lockad av att försöka utveckla ellförelag, för bra blir man kanske av med det. Det är denna ökade risk somhäller lillbaka utvecklingen. Påsamma sätl hålls utvecklingen i landet tillbaka av hotel om skattehöjningar avden typ som talade om. Skulle man genomföra lönlagarfonder sä somsocialdemokraterna vill, skulle en industriarbetare behöva avslå från enlöneökning på . Skulle man sedan genomföra promsen, skulle hanfå avstå ylleriigare . om årel i löneökning. tror antagligenföretagarna atl del inle är så enkelt att klara löneförhandlingarna, ulan delblir i stället en stor omgång med kostnads-stegring, infiation och svårigheteri näringslivet. Inför sådana perspektiv håller man lillbaka. GunnarSträng irodde all man skulle kunna införa promsen bums. Den behöver knapptutredas. Kan Gunnai Sträng dä förklara varför företagsskal- teberedningen undersocialdemokratisk ledning arbetade i sju är ulan atl socialdemokralerna kundekomma på hur systemet skulle se ut? påstod alt det enda jag hade sagt om arbetsmarknad ochsysselsättning var att vi skulle inrikta oss på att moiverka en ökning avarbetslösheten. Det är helt fel. Antingen har inle lyssnat ellerockså har han lyssnal ofullständigt. Jag nämnde i en mening alt om situationenblir allvariigare mäste man självfallet salsa mer av resurser. Men jag harocksä sagt ell liolal gånger att en av huvudlinjerna i budgetförslaget ärkampen mol arbetslösheten, arbetet för atl förbättra sysselsättningen, och attsatsningarna på det området är en av anledningarna till alt vi nu har ettbelydande budgetunderskott. Viär självfallet inte nöjda med lägel på arbetsmarknaden . Vi lycker dockall man kan kosta på sig att erinra om några fakta om sysselsättnings-situationenoch om jämförelser mellan värt land och andra länder. Dessa fakta kan vi gotterinra oss ulan att därför vara nöjda. Enambitiös polilik på sysselsättningens område måste självfallet sikta mot enarbetsmarknad som kan ge människor som vill ha jobb lillfälle all få ett jobb.Del är bakgrunden till både den allmänna ekonomiska politiken, med dessinriktning på att förbättra konkurrenskraften och därmed ge flera människorjobb, och den belydande satsningen pä arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jagskall inte nämna dem än en gång -jag hargjort det , senast i minförra replik. De framgår också av del budgeiförslag som ulgör en del avunderlaget för dagens debatt. () kortgenmäle: Ett par ord till - min tid medger inle alt jaglägger ut texten något vidare. Kan redovisa någonbesparing i den statliga utgiftspolitiken som motiverar atl han ställer sig uppi bänken och säger att nu skall vi kraftigt reducera skaiterna? HerrBurenstam går bet på detla. Han kan inie redovisa några besparingar. Jagskulle inte alls bli förvånad ifall han lilet längre fram kommer och säger atlvi skall satsa mera pä vissa områden - speciellt flygplan, gissar jag, liggerhonom ganska varmt om hjärtat, men del har ingenting med besparingar atl göra. Däär hela frågan sä enkel som sä: När man far omkring och försöker göra gällandeau här betalar svenska folket mer i skatter än vad det behöver, så är det enfalsk redovisning av elt allvariigt förhållande. försökerköpa popularitet till sitt parti genom att vädja till den skatteolust som kanuppstå hos många människor som inte är informerade, människor som inte harklart för sig vad välfärdssamhället kräver i fråga om kostnader och betalning. Istället för atl hjälpa till att tala om för människorna alt skall de levavidare i elt välfärdssamhälle så måste de betala de här skatterna, går herrBurenslam ul med den propagandan all vi kommer att leva lika bra i allafall, även 8 protokoll 1978/79:91-92 om vi snabbi gör oss avmed en väsentlig del av skattebördan. Detta är en falsk propaganda, en falskkungörelse som en riksdagsman i kläder anständigtvisborde avstå från. Budgetministernfrågade: Kan man lägga pä en ny skalt pä 3 'V.? Jag vill då säga atl ni harlagl tillbaka 8 miljarder i företagens sköte utan någon påvisbar effekt. Dethar inte medfört ökade investeringar, och del har inle blivit någon lättnad iarbelslöshelen. Förelagen redovisade i sluiet av 1978 en likviditet på närmare20 miljarder. kunde nog våga sig pä alt ta lillbaka de därpengarna utan att det skulle hända någonting lill företagens nackdel. Därmedskulle han ju ha en välkommen förstärkning till sin budgel. Det skulle räckatill all klara ut vad som fattas i finansieringen av hans skattereform, och detskulle ge en nödvändig förbättring av ell budgetunderskott som äralldeles för stort fungerarju lyvärr inte samhällsekonomin så, alt man med fullständigexakthet kan säga vad som hade hänl om man hade gjorl så och sä i stället - ochvilka effekter man hade fåu om man t. ex. hade bevarat skatten på arbetskraftenpå en viss nivå. Ensak vet vi emellertid ganska säkert, och del är alt borttagandet av den härskatten då del skedde har betytt minskad inflation-enordenllig minskning på kanske 1,5 96. Del är betydelsefullt för människorna ochför tryggheten i värt land. Däremotkan vi inte exakt avläsa vad som hade hänl pä sysselsättningsområdet Men detfinns ganska goda skäl för att anta atl om hade gått ut päväridsmarknaden och konkurrerat med den högre skattenivån och det besväriigaläge vi då befann oss i, hade vi haft en ännu besvärligarearbetslöshetssituation . Därför var del nog rikligt att den gängen ta bortdessa skatter. Och därför måste vi vara försikliga med atl återinföra dem igen.Vi harju sagl atl det kan bli nödvändigt all öka sociala avgifter för atl föbalans i samhällsekonomin. Men man mäste göra del med yttersta försiktighet.Ett påslag pä 3 ä 4 96 på en gång utöver redan befintliga och andra av socialaskäl nödvändiga avgifter, del är inte försiktighet, det är oförsiktighet Andrevice talmannen anmälde att anhållit alt till protokollet föantecknat alt han inle ägde rätt lill ytterligare replik. Dagens finansdebalt har kretsat kring tvä stora problem. Det gällerarbetslösheten och underskottet i statsbudgeten. Som lösning på båda problemenser man från de flesta håll möjlighelen till konjunkturuppgång och en kraftigekonomisk tillväxt. Detjagsaknar iden här deballen är framförallt tvä saker. Fördet försia är del enordentlig analys av sambandet mellan dessa båda stora problem. För del andra ärdet en framåtblick som tar lag i de stora framtidsfrågorna. Då det gäller den förstapunkten måste vi vara medvelna om den belydelse som skattesysiemel har.Troligen beiyder det sätt pä vilkel vi tar ul kostnaderna för offenlligautgifter mer än konjunktursituation och tillväxttakt Tillväxten i sig ärkanske inle längre någon lösning på problemet. skriver på ettställe: "Det mest slående med den moderna industrin äratt den kräver sämyckel och åstadkommer sä lilet Den moderna industrin tycks vara ineffektiv ien grad som man normall har svårt alt föreställa sig. Dess ineffektivitetförblir därför obemärkt." När man hördetta citat kommer man osökt atllänka på både de redovisningar från folkpartiregeringen om insalser för allklara sysselsätlningen och de angrepp från socialdemokratin för bortkastadepengar till näringslivet, som har förekommit i den här debatten. Närdel gäller den andra punkien, framtidsfrågorna, skulle jag gärna vilja citeraden engelske professorn , som har redigerat en bok om resultatet avdet stora europeiska forskningsprogrammet 2000 och som höll ett föredraghär i Siockholm för någon vecka sedan. Där sade avslutningsvis, altnyckeln till lösningar av framlidsfrågorna är hushållning med naturresurser.Del är skrämmande att det medvetande som ändå finns hos breda grupper av människoroch också bland många politiker om nödvändigheten av resurshushållning iframliden så fullständigt förtigs i en debatt som den här. Denekonomiska politiken, inkl. skallepoliliken, är det främsia styrmedel samhällethar, men vi avslår från all använda detla styrmedel för alt åstadkomma enförändring i hushållande riktning. Underlång tid har frågan om jämlikhet funnits med i de ekonomiska debatterna. Päsenare tid harockså frågan om sysselsättning kommil med. har del glädjandehänt att finansutskottet också accepterat ståndpunkt, därregionalpolitiken får en ytterligare vikt. Men den vikliga framtidsfrågan omhur våra resurser skall räcka till, inte bara för den här generationen utanocksä för kommande generationer, står fortfarande utanför. Jag vill ägna ytteriigarenågra minuter åt just skattepolitiken. Pägrund av den offenlliga sektorns expansion har del efter hand blivit nödvändigtalt finna nya skatleformer. Men gemensamt för samtliga de tunga skalteformer vihar är atl de belastar arbeiet. Del gäller inkomstskatten, det gäller tillstörsta delen momsen och del gäller kanske allra mest de olika avgifter tillATP, sjukförsäkring m. m. som ingår i arbelsgivaravgiften men som frän dennasynpunkt måste likställas med annan skatt. Underhela induslrialiseringsprocessen och med en ökad markering underefterkrigstiden har arbetskraften varit så gott som den enda begränsanderesursen då det gällt produktion och ekonomisk tillväxt. Därför har dennaskattebelastning pä just arbeiet varit riktig. Den fördyring av arbeiet somdärigenom åstadkommits har påskyndat rationaliseringar och effektivise-ringar.På så .sätt har tillgänglig arbetskraft utnyttjats effektivare, ochprodukiionen per capita har stigit snabbt. är läget annorlunda och torde förbli annoriunda under överskådlig framlid.Vår tekniska utveckling ger oss möjlighel alt producera ökade mängder varor med minskadeinsatser av arbete. böriar en viss knapphet göra sig gällande päandra resurser. I fråga om energi är den redan ett faklum. Teoretiskt kanknapphet också observeras på vissa , även om delta endasi gett utslag påprisei vid enstaka tillfällen. En annan begränsning är miljön. Produktionensavfallsproblem blir alltmer märkbara, och kosinaderna för dåliga arbetsmiljöervisar sig i ökad sjukdomsfrekvens. Jämlikhelsmälelför inle glömmas bort i skaltedebatten. Men även hushållningsmålet mäste fö enplats i denna debatt Denna målsättning måste kopplas till målsättningen om endecentraliserad produklion som samhällsstruktur. Sådan struktur är ocksäförutsättningen för atl vi skall ha möjlighel alt skapa en god social strukturmed kontakt och gemenskap mellan människor. Det sistnämnda underlättarhushållningen och ger möjlighet för människorna till ekologiskt ansvarslagande. Enfråga som ofta har något av konservativ prägel över sig är kravel pååterhällsamhet eller minskning av de offentliga ulgifterna. Ändå är denna frågai etl framtidsperspektiv ofrånkomlig. Del är ocksä självklart all eltdecentraliserat samhälle, som är mindre inslilulionsberoende än detcentraliserade samhälle som vi lever i, skulle fungera bättre lill lägrekostnader. Moldenna bakgrund borde vi i , liksom i den mer allmänna debatten omekonomi och skatter, vänja oss vid tanken pä kraftiga förändringar avskatlesystemel. Vi borde t. ex. på allvar överväga en övergång tillulgiftsskall i stället för inkomstskatt En sådan skatt skulle fö som effekt enminskad konsumtionsbenägenhet, dvs. Efiersom vi under mångaår ökal konsumtionen merän produkiionen skulle del vara en önskvärd effekt Viskulle också kunna fö en ökad benägenhet au vårda och reparera våra tillgångarpå bekoslnad av viss nyproduktion. Emellertidkräver en sådan omläggning av den direkta beskaltningen också förändringar avbeskattningen på produktionen. Man kan inte ensidigt belasta resursen arbeteulan måsle också belasta övriga produktionsfaktorer, såsom råvaror och energi.Delta skulle alltså motivera införandel av en produktionsfaktorsskalt i ordetsverkliga mening. Det som benämnts produktionsfaktorsskalt av socialdemokralernaär ju som lidigare anförts bara en arbetsgivaravgift med nytt namn. Eltförbilligande av arbetet skulle naturiiglvis motivera ökad användning avarbetet Därför skulle vi inte heller i lika hög grad som f n. frestas all väljaen teknologi som hell onödiggör människan som den ofta är enormtresurskrävande. En beskattning av råvaror och energi skulle leda till altanvändandet av dessa produktionsfaktorer oplimerades hårdare. Man kan jämföravad som f n. händer med just arbeiet. Därigenom skulle befinlliga resurserutnyttjas bällre med bättre hushållning som följd. Delvore väl för myckel begärl av en minoritetsregering med så smalt underiag somden folkparlisliska atl den skulle kunna föreslå kraftiga förändringar på denekonomiska politikens område, även om sådana i och för sig är nödvändiga, mendet är ytterligt beklagligl all debatten, i en tidnär kraftiga åtgärder är så överhängande nödvändiga, låses fast pä en nivå somegentligen är orealistisk. Genom atl lägger fram förslag till enbudgel med rekordstora utgifter och rekordslort underskott tycks ocksä andrapartiers agerande låsas till del näraliggande ekonomiska området. Del tycksalltså vara omöjligt alt åstadkomma ordentliga förändringar med den nuvaranderegeringen. Omden breda folkliga opinion för ökad hushållning och mindre slösaktig konsumtionsom finns skall fö etl genomslag i samhället, så krävs det all den ocksåförs in i den ekonomisk-politiska deballen. I det sammanhanget ligger det ettstort ansvar på partier med folkrörelseförankring när det gäller alt lyssnalill denna opinion och omsätta den i etl konkret politiskt handlande. Pä förslag av andre vice lalmannen beslöts attkammarens förhandlingar skulle fortsättas . §6 Anmäldes och bordlades 1978/79:105med förslag lill ändring i konkurslagen (1921:225), m. m. §7 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits till kammarkansliet 1978/79:151 av IngegerdTroedsson (m) lill bostadsminislern om bostadsbidragens utformning och effekler: Bostadsbidragens syfte var från börian attstimulera efterfrågan på goda bosläder. Med liden har de föll en alltmerfördelningspolilisk inriktning. Men som påvisats från moderatasamlingspartiels sida och som nu bekräftar fungerarbostadsbidragen dåligt som utjämningsinstrument Flerbarnsfamiljer med tväföräldrar kan föriora rätten lill bidrag långt innan de uppnåttexistensminimum, medan enföräldersfamiljer får behålla bidragen vid inkomsteravsevärt över denna gräns. Regeringens förslag om en generell höjning av deninkomstgräns vid vilken a vtrappningen ökar frän 15 till 24 96 skulle inleminska orättvisorna härvidlag. Tvärtom skulle del försvåra en anpassning avinkomstprövningsreglerna lill hushällens ekonomiska bärkraft. Enannan allt allvarligare svaghet i bostadsbidragens konstruktion är atlavtrappningen vid stigande inkomst lillsammans med de höga marginalskatternager effekler som närmar sig och ibland överstiger 100 96. gör del alllsvårare för barnfamiljer i vanliga inkomstlägen eller med många barn all medegna insatser påverka sina inkomsler och förbättra eller ens behålla sinstandard. Höjningaravbostadsbidragen i dess nuvarande utformning för dessulom samma effekt dåhemarbetande make går ut i förvärvslivet som om sambeskattningen återinfördesoch successivi skärptes. Skillnaden är dock den all del nu är barnfamiljer medlåg skattekraft som drabbas hårdast. I familjer där mannen har genomsnittligindustriarbetarinkomst skulle den extra kostnad som de försvinnandebostadsbidragen utgör då hustrun lar förvärvsarbete stiga rned nära 70 96enbart under liden om regeringens förslag gär igenom. Hustrunsförvärvsarbele skulle med andra ord bli alll mindre lönsamt. Värst skulle ocksåhär flerbarnsfamiljerna drabbas. Ocksåi andra avseenden skulle bristerna yiteriigare förvärras om förslagel tillbostadsbidrag för skulle gä igenom. Pomperipossaskiklen, där skatt ochbortfallande bostadsbidrag lar merän hela inkomstökningen, skulle väsentligtutvidgas. En fembarnsfamilj med . i inkomst skulle t ex. ha mindreall röra sig med än den som har . Än allvariigare än i fallet AstridLindgren är att delta drabbar flerbarnsfamiljer som ännu inte nått överfastställt existensminimum. Medhänvisning till det anförda anhåller jag om kammarens tillstånd all tillbostadsminislern fö slälla följande frågor: Anser bostadsministern del acceptabelt allinkomstprövningsreglerna allt sämre återspeglar hushållens ekonomiska bärkraft? Statsministern har förklarat det rimligt att ocksåden med myckel goda inkomster för behålla . av den sist intjänade hundralappen.Anser bostadsministern del acceptabelt alt allt fler barnfamiljer med lägskattekraft drabbas av marginaleffekter pä över 85 96 om regeringsförslagettill bostadsbidrag för är 1980 går igenom? Anser bostadsminislern del acceptabelt att marginaleffekterpå inle bara skulle bestå utan också förvärras i förslagel tillbostadsbidrag ?