prot · G20954 · 1978-12-31 00:00:00 — Om man för enökning av bruttonationalprodukten med 2 96, efter alt har fölt enlika stor sänkning, innebär det egentligen inte någon större framgång. Lyckasman halvera en inflation som hör till västvärldens största, är det inte hellermycket att skryta med. Utgångsläget var ju utomordentligt högt. Manförsöker här alltså all skapa en myt om atl man för en oerhört lyckosamekonomisk politik och att man endast spruckit i fråga om energipolitiken.Politiken har varit otroligt olycklig: ingen ekonomisk tillväxt, storarbetslöshet och en inflation som hör lill de slörsla som vi har haft i landei.Försl nu börjar man få ned inflationen. Då man har kört landei fullständigt ibotten är det inle så konstigi, om del sedan börjar bli bällre. BO (): Den borgerliga regeringen fick vid sill tillträde ett arvav den gamla socialdemokratiska regeringen. Den fick överta en ekonomi som vari fundamental obalans. Delta ställde självfallet slora krav på den nyaregeringen. Det gällde alt vidla åtgärder för alt åsiadkomma samhällsekonomiskbalans. 1 sin lur innebar detta restriktioner, inle minst från skallepolitisksynpunkt, belräffande de äigärder som skulle kunna vidtas. Som sade har trots alllmycket gjorts. På det statliga området har, som bekant, företagitsskallesänkningar. Hade däremot motionsförslagen från parti gåttigenom, hade skatte- och avgiftstrycket i det här landei ökat med uppemot niomiljarder kronor. Del är lydligen den medicinen som socialdemokraterna villanvisa för alt uppnå balans i samhällsekonomin: fortsatta höjningar avskattesatserna och fortsatta höjningar av det totala skattelrycket. Mankan alltså konstatera alt skalletrycket hade varit mycket högre, om vi hadehaft en socialdemokratisk regering som fullföljt den politik somsocialdemokraterna redovisat i sina motioner i . Vårt skattesystem utsätts för en svidande krilik från allt fierhåll, oavsett politisk grunduppfattning. Det som i första hand angrips är denorimliga beskattningen av inkomstökningar, vilken är förödande församhällsekonomin. Höga marginalskatter leder till höga krav påbmtlolöne-ökningar för att åsiadkomma en från löntagarnas synpunkt rimlignellolö-neökning. På så vis drivs inflationstakten upp. Viljan lill initiativ,arbete och företagande påverkas negativt när skatten på en inkomstökning är såstor all den enskilde inte tycker att det lönar sig all arbeta. visar sigockså i det ökade intresset för deltidsarbete och efterfrågan på delpension avi vissa fall främst ekonomiska skäl. Elttredje problem, som naturligtvis hänger samman med kravei på alt del skall lönasig att arbeta, är den försämrade skaitemoralen. Vår ekonomi har fött enväxande dold sektor med byte av tjänster, arbete utan kvitton och andraåtgärder som syftar till skatieundandragande. Deltamåsle självfallel motverkas genom aktiva insaiser mol skattefusk ochskatteflykt, men en grundläggande förutsättning måsle vara alt skattesystemeti sig självt upplevs som rimligl av flertalet medborgare. Moderatasamlingspartiet har krävt sådana planmässiga sänkningar av marginalskatternaatl inkomsttagare i vanliga inkomstlägen för behålla åtminstone hälften av eninkomstökning efter beskatining. Den borgerliga trepartiregeringen har iskatteomläggningarna gjort vissa jusieringar avmarginalskatten, men åtskilligt återstår fortfarande alt göra. Det långsiktigamålet måsle vara ett stabilt skattesystem utan sådana inslag som ger ursamhällsekonomisk synvinkel negativa verkningar. Riksdagenbeslöt atl införa ett inflationsskydd för den statliga inkomstskatteskalan.På så vis hindras de automatiska skaltehöjningar och de automatiskaskärpningar av progressivileten som den lidigare socialdemokratiska regeringenslagit vakt om och som man lydligen i opposition fortfarande slår vakt om.Inflalionsskyddet innebär atl de marginalskallesänkningar som vi moderater nuföreslår och allt framgent kommer atl föreslå blir bestående och inte urholkasi takt med penningvärdets försämring. Inflationsskyddet är alltså en viktiggrund för del fortsatta skatlepoliiiska reformarbetet. Del kanske också börunderstrykas -specielll med tanke på det sade i sitt anförandetidigare -alt del införda inflationsskyddet inle innebär några skattesänkningarulan endast hindrar automatiska skatteskärpningar. Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. log i sitt inlägg upp en delinvändningar som socialdemokraterna har mot inflationsskydd. Fördelförsta: Del argument han hänvisar lill-all del blir skattesänkningar för högreinkomsttagare som kan vara fem gånger större i kronor räknat än för lägreinkomsttagare - är inget argument alls. Del man skall räkna med här är nämligenalt del är fråga om uteblivna skaltehöjningar i den siorieksordningen. Sedankan man rent generellt säga alt jusl diskussionen om hur stöneskattesänkningar i kronor räknal en viss inkomsttagare för jämfört med en annanär någonting som förstör den skatlepoliiiska debatten. sedanhade jag elt meningsutbyte med , där jag kunde påvisa alt ensocialdemokralisk skatteomläggning hade inneburit ännu slörre andel avskattesänkningen för högre inkomsttagare. Men del är inte fruktbart atl föra ensådan debatt, och i delta fall är det alltså inle fråga om skattesänkningarutan uteblivna skattehöjningar. Och man kan vända på resonemanget och säga attmed socialdemokralisk politik hade man velat ha automatiska skattehöjningar somulan andra jusieringar skulle ha varil fem gånger slörre för högreinkomsttagare än för lägre inkomsttagare. Fördet andra sade atl kampen mol inflationen försvåras av alltförmycket indexregleringar i samhället. Men när del gäller just detla fall kan vikonstatera alt del varil ett verksamt medel i kampen mot inflationen. Genom attarbetsmarknadens parter på förhand vet att del kommer att bli jusieringar iskatteskalan efter hand som inflationen slår igenom kan de också merlångsiktigt bedöma effekten av löneökningar. Och del i sin tur har självfalletunderlättat det ivåårsavtal på arbetsmarknaden i vårt land som bidragit till enlägre inflationstakt. Fördet iredje sade all människor med högre inkomster har störreutrymme för sparande och all de därigenom får dubbel kompensation.Del härinnebär att samma argumentation kan användas mot en låg inflationstakt somnärmar sig noll, därför all man då får samma effekl på sparandet. Det måsle innebära,även om jag inte tror alt det är sä, att socialdemokraterna i realiteten talarför en fortsatt, relativt hög inflationstakt. Fördelfjärde: Den snedvridna kompensation som talar om med hänvisninglill alt prisindex för dagligvaror har stigit snabbare än tolalakonsumentprisindex kan möjligtvis leda till en snedkompensation uppåt ellernedåt år . Men när skatteuiredningen tittade på detta med utgångspunkti undersökningar som man har gjort när del gällde del inflationsskydd som finnsför folkpensionerna så kom man fram till atl del inte hade alltför storsnedvridande effekl, Trolsvad sade om inflalionsskyddet har socialdemokraterna tydligenockså observerat problemet med de automatiska skallehöjningarna - inte minst,naturligtvis, med lanke på avtalsrörelserna. Den lösning man fortfarandeanvisar är åriiga skatteomläggningar av den lyp som vi har sett gång på gångunder det socialdemokraliska regeringsinnehavel . I dessaomläggningar har man sänkt den genomsnittliga skatten fören del inkomsttagare och sökl bibehålla skattelrycket för högreinkomsttagare. Genom atl vidta sådana åtgärder har progressionen ytteriigareförvärrats. Därmed har marginalskalletrycket blivit så högt för medelinkomsttagareatl de inte - inom ramen för samhällsekonomiskt acceptablabruttolönehöjningar-kunnat faen rimlig standardhöjning, Detla har i sin turlett till atl man tvingats genomföra nya reformer följande år, och därvid harproblemet förvärrats. Ävensocialdemokratiska debattörer har emellertid insett problemet med den stegradeprogressivileten. Del gäller t. ex. som i en uppmärksammadartikel skriver; "Om jag således är för kraftig progressiviiei iskattebördans fördelning betyder del inte att jag känner mig tvungen alt sökaförverkliga detla genom den ekonomiskt, moraliskt och juridiskt så olyckligainkomstbeskattningen. Och jag kan naturiigtvis inle rationellt försvara attprogressivileten där skall, ulan övervägande och lagstiftning, hell automatisktstegras genom inflationen, kombinerad med ändrade skatteskalor i låg- ochmellaninkomstklasserna." Jag vill understryka alt jag och moderatasamlingspartiet i andra avseenden inte delar uppfattning om enfortsalt stegring av skattetrycket, men man kan notera alt han går emotinflationens uppräkning av progressivileten. Enmajoritet skatteutredning, bl. a. bestående av de tre borgeriigapartierna, föreslog justeringar av marginalskatterna i tre sleg. Förslageltillstyrks av flertalet remissinstanser, av vilka en del dessutom anser atl deföreslagna ändringarna är olillräckliga. Den i propositionen 1978/79:50föreslagna marginalskatiejusteringen motsvarar enbari ungefär hälften av delförsta steget i skatleutredningens förslag. Detta motiveras av det samhällsekonomiskaläget, vilket nu inte bedöms medge någon större stimulans av konsumtionen. Vimoderater anser del dock otillfredsställande atl man enligl propositionen fåren skillnad pä 7 procentenheier mellan skattesaiserna i tvä intilliggande skikti skatteskalan. Vi menar därför att den av regeringen föreslagnaskattejusteringen bör byggas på genom justeringar i ytteriigare tvåinkomslskiki. Enligt vår mening bör nu också falla beslut ominförande av elt marginalskattetak, så att alla skattebetalare skall fö behållaåtminstone även inkomstökning. Detla tak måste sedan justeras ned efterhand som man går vidare med planmässiga marginalskallesänkningar. Denjustering av skatteskalorna som och sedermera enats om iskatleutskotlet är enligt vår uppfattning klart otillräcklig. i taxerad inkomsl 1979 ger kompromissförslaget ingenmarginalskattesänkning alls. Och det gäller sådana yrkesgrupper sommellanstadielärare, plutonofficerare och polisassistenter, för atl la någraexempel. Dåvåra förslag föriorade i en första omröstning i skatteutskottet, har vi valtatt i andra hand stödja center-folkpartiförslaget trols de brister della haroch som jag har redovisai. Del socialdemokratiska förslagel visar klart atlman. Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. trolsatl man under senare tider deltagit i kritiken av de höga marginalskatterna, irealiteten är ointresserad av det problemet. 1den socialdemokratiska motionen föreslås inga åtgärder som eller på siklskulle kunna ge oss rimliga marginalskatter. I slällel lägger socialdemokralemafram ett krångligt och svårförståeligt förslag, som bl. a. har den effekten attmänniskorsom bor i kommuner med hög utdebitering får slörre siatligskattesänkning än de som bor i kommuner med lägre utdebitering. Man föreslårvidare att infiationsskyddet av skatteskalan skall upphöra, såsom jag lidigarenämnt. Socialdemokraterna förespråkar , liksom lidigare, en politik somsyftar lill ell allt högre skalielryck. Del är självfallel logiskt med tanke påatt de socialdemokratiska förslagen i under de senasle två årenskulle ha inneburit skatleavgiftsskärpningar i förhållande lill nuläget isiorieksordningen . Regeringenhar aviserat en proposilion om skattepolitiken att föreläggas våren1979. Propositionen skall enligt uppgift bygga på de förslag som de tre skalleutredningarnalade fram vid årsskiftei 1977-1978. Det är enligt vår uppfattning heltnödvändigl all propositionen innehåller förslag lill rejälamarginalskallesänkningar. Den borgeriiga trepartiregeringens politik, somsyftade till sänkta marginalskatter, måste fullföljas och priorileras i detfortsatta skattepoliiiska reformarbetet. Kommunalaskatteskärpningar ger såväl ett höjt totalt skattetryck som skärptamarginalskauer. De åtgärder för skatteutjämning som kan komma allföreslås kan emellertid inte ersätta, och för inte sättas i motsatsförhållandetill, marginalskattesänkningar. Deproblem som det växande kommunala skattetrycket skapar bör i första handangripas genom en dämpning av den kommunala sektorns expansion. En tillräckligåterhållsamhet bör kunna uppnås genom frivilliga överenskommelser mellankommunerna och staten. Dehöga marginaleffekter som uppstår när marginalskatten kombineras med enavtrappning av inkomstprövade sociala förmåner behandlas i två motioner.Skatteutskottet har i samband härmed uttalat atl dessa frågor bör ägnasfortlöpande uppmärksamhel och beaklas i samband med de kommandeställningstagandena till skalteulredningarnas förslag. Jag vill starktunderslryka utskottets uttalande och förutsätter att regeringen föreläggerriksdagen förslag som leder till minskade marginaleffekter. - Herr talman!Ingegerd kommer senare i debatlen atl vidare utveckla den här frågan. Undersenare tid har laxirörelsens lönsamhet försämrats. När 1977 beslöt tabort rätten lill invesleringsavdrag för motorfordon påverkade della negativtnyinvesteringar i bilparken. Del är av betydelse atl taxirörelsens bilparkhålls på en nivå som tillfredsställer krav på en god arbetsmiljö ochresenärernas anspråk. Taxirörelsen bör således ha rätt lill investeringsavdrag. Deförändringar belräffande Annell-lagsliftningen som föreslås av regeringensyftar lill att förbättra näringslivels möjligheter all anskaffa riskvilligtkapital. Genom förslagets utformning för företagen större möjligheter att genomeget val fördela det tolala avdragsbeloppet på de olika åren inomavdragsperioden. På så vis kan ett företag med relativi låg utdelning årennärmast efter en nyemission omedelbarl utnyttja avdragsrälten utan atl behövaförlora någon del av det totala avdragsbeloppet. Sammanfattningsvis: Ett skattepoliliskt reformarbete måste drivas påför alt åstadkomma ett så stabilt skattesystem alt det kan fungera utanårligen återkommande justeringar. Det infiationsskydd av den statligainkomslskatieskalan som beslutats av skall utgöra en grund i detarbetet. bör därför reformarbetet målmedvetet inriktas på att åstadkommasänkta marginalskatter med målet att man i vanliga inkomstlägen för behållaåtminstone 50 96 av en inkomstökning. Jag yrkar bifall till de moderata reservationer som är fogade lillskatteutskottets belänkande nr 19, reservationerna 1, 5 och 7, och dessulomtill moiionen 1978/79:90 av m. fl. I övrigt yrkar jag bifall tillutskottets hemställan. Denekonomiska , poUtiken m. m. () kortgenmäle: På vårt håll har vi aldrig förnekat alt inflationen har verkningar påskatteskalorna, utan vi har lagit konsekvenserna därav. Under hela 1970-talethar vi på elt eller annat sätt praktiskt taget antingen justeratskatteskalorna eller lagit bort avgifter: del ena året folkpensionsavgiften,sjukförsäkringsavgiften, osv. Vi har alltså för alt underlättaavtalsrörelserna tagil hänsyn till om inflationen har varit svår. Dethade vi tänkt göra även i fortsättningen, om vi hade haft något atl säga tillom. Del märkliga är alt även ni måste göra det, trots atl vi har bestämt enindexreglerad skatteskala för . Den kommer nämligen inte alt fungera.Regeringen föreslog en ändring i den, moderata samlingspartiet föreslog andraändringar, och lill slut blev del en utskottsprodukt mitt emellan folkpartietsförslag och förslagel från , som inle ville ha någon ändring. Ävenni, som tror all ni har skapat ett instrument som är hundraprocentigt rättvistoch säkert, kommer alltså atl tvingas alt göra ändringar . Del ärbältre, menar jag, att göra de ändringarna utan atl vara bunden av enindexskala, som ibland slår så galet att man kanske för svårt atl slå för den. Detekniska invändningar som jag hade mol indexskalan trorjag inte atl någon kanförneka. I vissa lägen kan höginkomsttagare kompensera sig två gånger på grundav alt de kan skaffa sig värdesäkra ling. Om vi bara har en myckel låginflationstakt, är detta inget problem. Del har då ingen inverkan alls om manskaffar sig värdesäkra saker eller inte. Om vi inte har någon höginflationstakt, slår ju varken indexregleringsskalan eller någonling annat,utan allt ligger stilla. Men man kanske gör ändringar ändå för att man, pågrund av realökningar, vill flytta steget där en progressiv skatt tas ut. Jagtror alltså att den indexreglerade skatteskalan inte är någon lösning. BoLundgren sade att del varett krångligt förslag som vi hade kommit med. Det ärinte alls krångligt - 10 96 av kommunalskatten, klart slut. Det är i ställetett otroligt enkelt förslag, som dessutom ger en mycket hög 8 proiokoll 1978/79:54-55 Denekonomiska politiken m. m. Och del är inte alls krångligt i jämförelse medindexregleringen. Delär klart all lar vad han vill och atl jag lar vad jag vill avGunnar uttalanden. Vi har enats om alt hälften var bra och alt hälften vardåligt. Vilken hälft som var bra resp. dålig har vi olika åsikter om. Sedanvärdet fråga om marginalskatterna. Skall det vara en marginalskatt på 50 96eller, som sade, 50 96 av inkomsten som får behållas? Del har rättstor belydelse. BO () kortgenmäle; Det var självfallel, i enlighel med tidigare moderata krav, av eninkomstökning som skulle kvarstå efter skaU, dvs. högsl marginalskall ivanliga inkomstlägen. ErikWärnberg sade - vilket är hell korrekt - all socialdemokraterna utomelt tvingats att genomföra skatteomläggningar för attunderlätta avtalsrörelserna. Det vi kritiserar i dessa åriiga skatteomläggningarär alt de genom atl vara just återkommande knappasl kan skapa en stabilgrund för avtalsrörelserna. Man för denna diskussion år , vilket måsteförsvåra möjligheterna alt fö längre avtal på arbetsmarknaden. Degjordaomläggningarna har dessulom i rätt stor utsträckning-som man kallar det -flnansierats med höjningar av arbetsgivaravgifterna, vilket i sin tur har lettlill de problem som svensk företagsamhet har upplevt och somhar orsakat de ekonomiska svårigheter som vi f n. har. Dessaomläggningar har dessulom haft en inlåsningseffekl då man, som jag sade i mittanförande, genom alt sänka genomsniltsskatlen tvingats höja marginalskatten,progressivileten, även för medelinkomsttagare, som inte kunnat komma ur sinsituation och skapa standardhöjning. Detla är väsentliga invändningar, och degör att vi går emot årliga skatteomläggningar och i stället vill ha ettständigt verkande inflationsskydd av skatteskalorna. Jag har i mitt lidigareanförande tagit upp de rent tekniska invändningar som har riktalmol inflationsskyddet - och tillbakavisat dem. Altvi från moderat håll nu föreslår ytteriigare justeringar i skatteskalan berorpå att vi inte är nöjda med dess utseende, även efter det atl indexregleringenhar trätt i kraft. Vi anser alltså, och del irodde jag hade framgått avdebatten, all marginalskatterna är alltför höga och att man måsle genomföraplanmässiga justeringar av marginalskatterna för att på del viset kunnaslimulera arbele och företagande och uppnå ur samhällsekonomisk synvinkelpositiva effekter. Detär egentligen ganska intressant atl socialdemokraterna, som ju för mindre änell år sedan började delta i debatten om alt marginalskatten var alltför hög ivårt land, nu över huvud taget inle nämner någonting om detta i sin motion merän alt de förordar en ivåprocentig sänkning av marginalskatten iinkomslskikten . göraål marginalskalteproblemet, om ni, vilket jag inle hoppas, skulle återkomma iregeringsställning? ERIKWÄRNBERG (s) kort genmäle; säger alt vi har tvingats genomföra skalleomläggningarpraktiskt taget under 1970-lalet. Vi har velal ta hänsyn tillinflationens verkningar på skalleskalorna och har gjort del på det sättet. Menvi har inte gjort jusieringar i skatteskalan blint efter en indexreglering,ulan varje gång en sådan ändring skett har det också skett någon justeringmellan olika inkomstgrupper. menade alt della skulle försvåraavtalsuppgörelser, men jag kan tala om för atl varje sådan häromläggning har skett efter förhandlingar med arbetsmarknadens parter, så delhar inle varit särskill svårt att få till slånd dessa uppgörelser. TrorBo Lundgren att del försvårar mindre att man under en pågående avtalsperiodhöjer mervärdeskatten? Tror atl lönlagarna har lättare för all göraupp elt nytt avtal, om sådana saker inträffar - det hände ju under trepartiregeringensdagar? Tror att det blir lättare all komma lillbaka lillarbelslagarparlen och säga att de pengar som ni avstod från under förraavtalsrörelsen har vi nu gett tillbaka till arbetsgivarna? Tror altdet kommer att underlätta avtalsrörelserna? BoLundgren har ett mycket tunt argument när han säger alt en indexreglering -inflationsverkningarna kan man ju f ö. justera genom att ändraskatteskalorna - och ett införande av indirekta skaller skulle underlättaavtalsrörelsen. Nej, det finns inget skäl för att införa indexreglering. BoLundgren harju själv erkänt atl ni inte accepterar skatteskalorna och alt nivartenda år framåt i tiden kommer att begära ändringar av skatteskalorna ändatills ni för en 50-procentig marginalskatt. Om ni nu måste ändraskatteskalorna, varför kan ni då inte ändra alltihop på en gång? Varför skallni ha en del bundet lens. k. indexskala, som har fött så besvärande verkningari år när det gäller de högsta inkomsttagarna? Denekonomiska poUtiken m. m. BO () kortgenmäle: Indexregleringen av skatteskalan är en grund för de vidare reformer,när del gäller skatteskalan, som måste genomföras för atl vi skall fö rimligamarginalskatter. inflationsskydd hade man tvingats till åriiga justeringarmed de negativa effekler som jag redovisade i mitt huvudanförande och i minförsta replik. Vi menar alltså att man från denna grund skall bygga vidare föratl fö rimliga marginalskatter. Attden borgeriiga regeringen tvingats vidla ekonomisk-politiska åtgärder underåren 1977 och 1978 är, som jag tidigare sade, självfallet beroende på att densocialdemokratiska regeringen drev en sådan politik atl man föratt rälta till den svenska ekonomin, som var i en fundamental obalans, fickvidta sådana åtgärdersom mervärdeskatiehöjning,devalvering och avskaffande avden fyraprocentiga löneskatten. Dessa åtgärder har haft positiva verkningar förSveriges ekonomi, vilket de fiesta ekonomer erkänner. Det gynnar, såvitt jagförstår, samtliga inkomsttagare här i landei - inte Denekonomiska politiken m. m. minstlägre inkomsttagare och medelinkomsttagare,som kan dra nytta av alt vi harfölt ner inflationstakten. Vi kan nu börja se fram mot en produktionsökning ochen standardökning i det här landei, sedan den borgerliga regeringen har lyckatsså pass bra med den ekonomiska politiken. Delär iniressani atl kunna dra den slutsatsen av vårt meningsutbyte attsocialdemokraterna lydligen fortfarande lycker atl marginalskatterna, med denhöjd de nu har, är acceptabla och att socialdemokraterna -om de på nytt skullekomma i regeringsställning - tänker öka skattelryckel i en sådan utsträckningall del blir ännu svårare för enskilda löntagare alt behålla någonling efterskatt och att det blir svårare för samhällsekonomin att fö en tillräckligtillväxttakt. Förste vice lalmannen anmälde au att lill protokollet få antecknat alt han inte ägde räu lillytterligare replik. TOMMYFRANZÉN (vpk); Det gällande skattesystemet behöver i grunden förändras, och det harväl också den här debatten gett ganska klara exempel på. Men att så här islutet av 1978 debattera och besluta om skatterna tjänar naturligtvisbara dem som inte vill ha någon egentlig förändring. För hurskall man praktisktkunna genomföra beslut som fattas ell par veckor innan de skall komma altverkställas, om nu besluten är av mer genomgripande karaktär? Utskottets sättatl behandla de genomgripande förändringar som vpk föreslagit och valet avtidpunkt för skattedebatlen omöjliggör ell genomförande lill det kommandeskatteårel. Frånvpk:s sida anser vi att det är nödvändigl med en annan skattepolitik. Enskattepolitik som omfördelar skattetrycket. En politik som underiällar för de sämstställda. En politik som, lill skillnad mot den borgeriiga regeringens,underlättar för dem med små eller medelstora inkomster och i slällel ökartrycket på stora inkomster, förmögenheter, spekulationsvinsler, bolag och andraarbelsfria inkomsier. Medskattepolitiken kan viljeinriktningen i politiken uUryckas.