prot · G209166 · 1978-12-31 00:00:00 — Om det, som sägs ipropositionen, skall vara möjligt att t. ex. i historieundervisningenpresentera arbetarrörelsens historia, ärdet självklart att denna presentationsinnehåll och utformning måste bestämmas av arbetarrörelsens organisationer- t.o. m. så långt att det kan ifrågasättas om presentationen bäst sker i skolangenom-lärarnas försorg. När det t. ex. sägs att skolan skall förmedlacentrala begrepp, exemplifieras detta i propositionen för ämnena i densamhällsorienterande sektorn med begrepp som "rättigheter, skyldigheter,makt, tolerans, representativitet". Var finns begrepp som samhällsklass,klasskamp, utsugning, mervärde, kapital osv. Påett likartat sätt måste frågor ställas om vad som i propositionen ochbetänkandet diskuteras som vardagskunskaper. Det ligger något djupt oroväckandei en diskussion om skolans uppgifter som anger au det är i skolan olikavardagskunskaper skall förmedlas. Hur ser den vardag ut där elever inte genomdet liv de lever utanför skolan kan skaffa sig vardagskunskaper? Vilkaaktiviteter är barnen hänvisade till utanförskolan som tydligen inte ger demrika möjligheter till inlärning av vardagsfärdigheter? Skolans utgångspunktskall vara den omvända! Skolan skall erbjuda teoretiskt hållbara ochvetenskapligt grundade förklaringar till de förhållanden som olika elever möterutanför skolan. Skolan skall med andra ord vidareutveckla, förmedla redskap föranalysen och förståelsen av världen och samhället. Ipropositionen diskuteras möjligheterna till lokala variationer av timplanen.Vänsterpartiet kommunisterna delar här den tveksamhet som råder inom bl. a,TCO. Vi menar alt undervisningstiden för varje ämne skall anges per årskurs ochatt planeringen på denna punkt i hög grad måste vara central. Orsaken är här iförsta hand omtanken om de flyttande eleverna. Det fåtal undersökningar som hargjorts antyder dels all förändringarna i skolklassers sammansättning, beroendepå ut- och inflyttning, är mycket stora, dels att dessa förändringar på olikasätt berör olika befolkningsgrupper. Dettycks som om arbetarbarn oftare än andra barn tvingas byta skolklass och skola.Att utan omfattande undersökningar av sakförhållandena på detta område föreslååtgärder som berör flyttande elever förefaller helt ansvarslöst. Jag vill ocksåpåpeka att regeringen i andra sammanhang uttalat sig om behovet av enökad s. k. rörlighet på arbetsmarknaden. Vpk tycker alltså att timplanen skallknytas till årskurser och inte till stadier. Ilikhet med bl. a. LO ställer sig vpk avvisande till förslagen om anpassadstudiegång. Den anpassade studiegången, som infördes i samband med beslutenrörande , var redan då högst tvivelaktig. Tendenser till missbruk är redanuppenbara. Denna s. k. reform måste stoppas. Möjlig-heteralt mötaenskilda eievers problem finns redan, möjligheter som inte har de risker ochnackdelar som den anpassade studiegången kan ha och har haft. Det är skolan sominom sig skall lösa problemen. Det skall inte ske genom åtgärder, som ipraktiken berövar eleverna möjligheter att fullfölja den obligatoriskaskolgången. Det är detta del handlar om. Vpkavvisar också bestämt förslaget om alt återinföra hemuppgifterna. Eleverna harredan en lång skoldag och att föriänga den ännu mer måste vara fel. Diskussionenom verkligheisanknyiningen länkas både i propositionen och i betänkandet tillfrågan om teori och praktik i skolans arbete. 1 propositionen noteras attbegreppet praktik använts i minst tre betydelser. Praktik har betytt kontaktmed och verksamhet i arbetslivet utanför skolan. Nr 166 Praktik har betytt ämnen av praktisk karaktär som t. ex. slöjd ochhemkun- Tisriagpnden ''P '"'' slutligen också "ett förändratarbetssätt i skolans ämnen, där S iuni 1979 iakttagelser,teori och tillämpning varvats". sägs i propositionen au "undervisning alllid inneburit en stark tendens att det teoretiska tagit Läronian för överhanden.Eleverna har ibland enbart fått ta del av andras iakttagelser på För all vinna tid har iakttagelser och experiment begränsats och tillämpningarna kan hauteblivit. För många elever leder ett sådant ensidigt arbetssätt lätt tillskoltrötthet." Det är att förenkla diskussionen något. Bådebegreppet praktik och begreppet teori har misshandlats i diskussionen. Skolankan knappast kritiseras för all den varit för teoretisk. Vilka förklaringar avvärlden och samhället har givits i skolan? Vilka samband mellan natur ochsamhälle har presenterats? I själva verket har teoriområdet eftersatts genomett ensidigt betonande av faktainlärning, där relationerna mellan delarna i ettuppsplittrat stoff inte tillräckligt betonats och där de stora sammanhangen ochförklaringarna i hög grad uteblivit. Undervisningen har inte heller varit förabstrakt. Snarare härden sällan lyft sig över del i inskränkt mening konkreta.Påståendet, som ofta framförs, att skolan uppfattas som alltför teoretisk ärfel. Hela frågan om integration mellan teori och praktik har behandlatsotillfredsställande både i SÖ:s förslag och i propositionen. Inte heller iutskottets belänkande är denna fråga tillräckligt analyserad. Arbelslivskonlaktskall vara grundad i läroplanen och skall dessutom vara kopplad lill studiernai skolan om den samhälleliga produktionen. Det ärså vi vill se sambandet mellanteori och praktik. I kursplanen skall det framgå vilka moment i arbetsprocessensom eleverna skall fö stifta bekantskap med inom och utanför skolan. Det är felatt göra frågan om relationen skola-arbetsliv till en särskild fråga. Dennafråga är helt avgörande för hela skolan och måste genomsyra hela skolarbetetbåde när det gäller undervisningen och när del gäller pedagogiken. Vpk instämmer med de remissinstanser som föreslår attallernativkurserna skall avskaffas och alt det i stället blir en gemensamkursplan. Det finns inte några hållbara vetenskapliga, ekonomiska eller socialaskäl som talar för att man skall ha kvar alternativkurserna. Man skall istället förslärka resurserna vad gäller lärartäthet m. m. - kanske är detspeciellt betydelsefullt för undervisningen i matematik och engelska. Vpk harsedan länge krävt en ökad lärartäthet som ett sätt att stötta både elever ochlärare. Vpk har också föreslagit att lärarna skall arbeta efter den s. k.tärariagsprincipen och att också skolans övriga personal skall ingå iskolarbetet på ett helt annat sätt än . Det finns stora resurser hos t.ex. skolsköterskor och vaktmästare som måste tas till vara i skolarbetet. Imotionen 2636 föreslår vpk att delningstalet skall vara lika under hela , dvs, 25, Då skulle man slippa delningar av klasser, som ofta sker som eleverna byter till högstadiet, by ter skola, för nya kamrateroch nya och fler lärare. Vid den lidpunkt då de flesta elever för en helt ny skolsituation splittrar man alltså upp klasser, som puberteten just börjat med vad del i sig innebär för eleverna. 68 I propositionen heter del bl. a.: "Delnuvarande sambandet mellan val på och vissalinjer i gymnasieskolan kan inte accepteras. måste fåframträda som en skola utformad efter sina villkor, Tisdaeen den inteberoende av efterföljande skolformers inträdeskrav och konstruktion." Detta påstående och enmängd andra synpunkter i propositionen talar för att betygen skall avskaffas igrundskolan. Att ha betygen k vargar tvärtemot både Läronian fÖr dennuvarande och den kommande läroplanens övergripande mål. Att tala om gemenskap och solidaritet som skolan ger betyg sombygger på utslagning och konkurrens är helt oförenligt. Betygen måste bort. Detflnns problem i skolan . En del av de problemen har förmodligen sinaorsaker i skolans sätt all fungera - i undervisningens form och innehåll och ide konflikter som alltid uppstår i en auktoritär organisation under vissaförhållanden. Men det är väsentligt all ha klart för sig att de viktigasteorsakerna lill vissa missförhållanden i skolan ligger utanför skolan själv. Deskulle således ha uppstått oavsett det reformarbete som har lagts ner på skolanunder . Men utan detta reformarbete skulle bristernai dag ha varit avsevärt större. När därför använder sig av vad dekallar normupplösning, disciplinproblem, dålig kunskapsförmedling och annatför att attackera skolreformerna, bortser de medvetet från väsentliga problemoch föriägger hela problemaliken inom skolan. Kärnani reaktionära offensiv är att skolan måste återuppliva de fastanormerna. Vilka normer är del då man avser? Ja, om man för dra några slutsatserav övriga förslag, som bl. a. går ut på alt stärka religionens,dvs. kristendomens ställning i skolan, så handlar det om de gamla lutherskamoralreglerna: Du skall arbeta i ditt anletes svett och tjäna ochöverheten. Den förtryckarmoralen kommer i varje fall vi kommunister attforisätta att bekämpa som vi alllid har gjort. Däremot,herr talman, deltar vi gärna i ett arbete som syftar till all på ettkonstruktivt sätt förbättra skolan och de förhållanden utanför skolan sompåverkar barns och ungdomars situation. Vi deltar också gärna när det gälleralt bekämpa den kommersiella ideologiproduktion som ofta brukar kallasskräpkultur och som hämningslöst sprider fascistisk och rasistisk propaganda,som förhärligar våld och fysisk styrka och som sprider förakt för det som idenna ideologi betecknas som svaghet. Vpkanser att det måste komma lill stånd en genomgripande politisk diskussion om skolans målsättningar och innehåll. Reformarbetet har stannat alltför myckel på en organisatorisk nivå. Vi kommunister har i och för sig stött delta reformarbete, men mycket återstår att diskutera om när del gäller målsättningar och innehåll i skolarbetet. I själva verket är kravet på genomförande ett krav som har framförts av oss och under hela det kommunistiska partiets historia. Vi har också sett förändringen av skolan som ett led i arbetarklassens kamp för ett nytt och bättre samhälle. Men vi har också alltid insett, att kampen för att bryta den borgeriiga hegemonin över skolan aldrig bara kan vara en organisatorisk fråga. Det är framför allt en fråga om ideologi och därmed handlar det också om innehållet i undervisningen. Av den anledningen vänder vi oss mot, att de politiska instanserna nöjer sig med att bestämma organisationen och att 69 uttalavaga målsättningar för alt sedan överlämna åt byråkrateratt bestämma om resten. Jag yrkar bifall till vpk-motionerna 272, 632, 794, 924 och 2636, sommer ingående utvecklar det jag här talat om. LINNEAHÖRLÉN (fp): Ett utskotts behandling av en proposition med tillhörande motionerinnebär ett lagarbete som på sitt sätt kunde stå modell för det arbete somskall bedrivas i SIA-skolans arbetslag och undervisningsgrupper. Heltoförändrad brukar ingen proposition genomgå utskottsbehandlingen. Varje partihar sina funderingar kring frågorna, och det är naturligt i en demokrati, då också för bidra till slutresultatet. Somdet redan har framhållits av statsrådet m. fl. talare här i del en betydande värdegemenskap mellan partierna då det gällerskolfrågor. Del skulle egentligen vara egendomligt om det inte fanns någonsådan. Det ursprungliga beslutet om genomförande togs i politiskenighet,och senare beslut som tagits om läroplanerochSIA-skolahar utgjort ettfortsatt arbete på denna gemensamma grund. Vi bekänner oss alla till tankarnabakom ord som demokrati, jämlikhet, jämställdhet, internationalisering,baskunskaper, färdighetsträning, fostran, samarbete och mycket annat. Skolministerpostenhar hafl flera innehavare från olika partier, som på skildasätt har dragit sitt strå till den gemensamma grundskolestacken. När nuläroplanspropositionen har behandlats i utskottet är det därför kanskeförståeligt om arbetet delvis har bestått i en "ädel" tävlan omupphovsmannarätten till vissa tankegångar i propositionen. Det har resulterat ien del tillkännagivanden, som inte ger något principiellt nytt men ändå fångarupp någon nyans från motionernas uttryck och vändningar. Denna värdegemenskapär en utomordentlig tillgång för skolan. Utan den skulle skolan vara utlämnadtill en ödesdiger ryckighet i planeringen alltefter skiftande majoriteter iriksdagen. 1allt väsentligt har därför propositionen kunnat tillstyrkas av utskottet.Majoriteten har i de flesta fall varit betydande. Det hindrar inte att en deländringsförslag har kommit fram under utskottsbehandlingen. Jag vill här la uppnågra, som också har funnit anledning alt ansluta sig till. Dådet gäller timplanen har två förändringar föreslagits av utskottet iförhållande till propositionen. Den ena gäller högstadiet, där en veckotimmahar överförts från fria aktiviteter till samhällsorienterande ämnen. Påmellanstadiet har också en veckotimma tagits från fria aktiviteter för att geplats fören veckotimma hemkunskap. I valet mellan att på högstadiet minskaantingen tillvalsblocket eller liden för fria aktiviteter till förmån förSO-blocket ansåg vi det viktigare att behålla tillvalstiden intakt, särskiltsom utskottet har gått in för en viss uppluckring av språkprogrammet, som ju ärknutet till tillvalsdelen. När det gäller hemkunskapen har vi gått med på attlägga in på mellanstadiet dels därför att vi, som också anförs ipropositionen, anser det vara ett betydelsefullt ämne, dels därför att det kan vara angeläget att intebryta av undervisningen i detta ämne under Nr 166 En annan förändring är välockså värd au nämna. Den gäller tiden för c jmj jg-g arbetslivsorientering.Under den tid som har stått till buds för arbete med läroplanspropositionenhardet inte varit möjligt fördepartementetattgöraen Läronian lÖr ingående analys avtillgången på arbetsplatser, som är villiga att ställa upp i srundskolan Inte hellervet man något bestämt om kostnaderna. hardet i propositionenföreslagits endast för arbetslivsorientering. Utskottet, som inte hellerhar några undersökningar att bygga på, har emellertid enigt slutitupp kring målsättningen . Till att börja med har man då försiktigtvismenat att minst för vara tillräckligt, 1övrigt har utskottet med smärre justeringar accepterat propositionens förslag,något som vi från sida med tacksamhet noterar. Tillutskottsbetänkandet har fogats 28 reservationer, som dock inte kan sägas berörade vitala delarna av propositionen. Några av dessa har redan bemötts av ClaesElmstedt. Andra reservationer kommer jag att bemöta. 1 övrigt hänvisar jag tillmotiveringarna i utskottsbetänkandet. Enrad av dessa reservationer rör betygssystemet. Belygsfrågan har stötts ochblötts utan att slutlig ställning har tagils. Debatten harstundtals varit ganska förvirrad, och mer än en har under resans gång byttståndpunkt. Inte heller i läroplanspropositionen lar man definitivställning. Man menar alt det inte nu finns skäl att ta bort betygen igrundskolan. Orsaken till detta är främst att del f n. inte finns något bättreinstrument för urval till gymnasieskolan, och fördenskull ärdet nödvändigt meden fortsatt utveckling och försöksverksamhet med betygsfri intagning tillgymnasieskolan. "Syftet med försöksverksamheten", heter det,"skall varaatt klariägga om ett urvalsförfarande kommeratt behövas ochhurdetta i så fall skall vara utformat. Med ett positivt resultat blir detmöjligt för att senare besluta om att avveckla betygsäitningen igrundskolan." Jag vill starkt understryka att längre än så har man integått i vare sig propositionen eller utskottet beträffande avskaffande av betyg.Lena sade någonting om att arbetet därmed skulle ha inriktats påatt avskaffa betygen, och det anförs också i det särskilda yttrande somsocialdemokraterna har avgivit. Jag vill erinra om att vad som står ipropositionen är att man vill inrikta arbetet på alt finna andraurvalskriterier, och försi om sådana har kunnat finnas kan det bli aktuellt medavskaffande av betygen. Utskottetdelar alltså regeringens uppfattning att man nu skall behålla betygen påhögstadiet vid fyra tillfallen och avveckla dem helt på låg- och mellanstadiet,men att man skall ställa det avgörande beslutet . Härfinns några reservationer. vill behålla de två betygstill fällen som finns på låg- och mellanstadierna. Gentemot det kan bara invändas att redan nu många skolor tagit bort betygen på dessa stadier till följd av skolstyrelsernas beslut. Så långt jag vet hardet inte vållat någrastörre svårigheter att ersätta betygen med den mer fylliga information som 7] kvartssamtaloch andra personliga kontakter kan erbjuda. Den lar mer tid att genomföra, menden skaparen bättre samarbetsklimat med hemmen,och det är också viktigt. Socialdemokraternavill slopa betygen i lillvalsämnen, något som förefaller mig egendomligt. Detmåste slås fast att tillvalskurserna är lika viktiga som övriga kurser i årskurserna8 och 9. Av eleverna kan de komma att uppfattas som mindre viktiga om manbehåller betygen i övriga ämnen men slopar dem i tillvalsämnen. Betygen skalljudessutom användas för urvalet. Varför skulle man göra undantag förtillvalskurserna som urvalsgrundande, där ju bl. a. språken ingår? Försöksverksamhetmed färre betygstillfällen i gymnasieskolan tycker jag att vi med förtroendeskall lämna åt gymnasieutredningen att ta initiativ till. Del måste ansesriktigare att besluta om den i det sammanhanget än i anslutning lill läroplanför . Moderaternahar också en reservation om konkurrenskomplettering. Där menar jag alt detförslag propositionen lagt och som utskottet tillstyrkt ger entillfredsställande lösning. är det fritt fram förkomplettering, och ges breda dispensmöjligheier. En sådan lösningsätter spärr för missbruk men låser inte för framtiden den elev som inte kunnatutnyttja sina möjligheter i . Enlång rad motioner gäller orienteringsämnena. Det förslag som ligger påkammarens bord innebär alt huvudmomenten, som , skall vara fördelade påstadier. Utskottet har också tillstyrkt bifall lill propositionens förslag omatt särskilda mål och huvudmoment skall gälla gemensamt för den samhällsorienteranderesp. den naturorienterande gruppen av ämnen. En del invändningar har rests motdetta förslag. Ett ämne som man särskilt oroat sig för är ämnetreligionskunskap. Då det dessutom i pressen och diverse rundskrivelser gettsvilseledande information om vad propositionen och utskottsbetänkandetinnehåller, vill jag ge en kort sammanfattning av det. bör ämnei religionskunskap finnas som särskilt ämne med egna delmåloch huvudmoment inom ramen för den samhällsorienterande sektorn. Detta är enkonsekvens av vad propositionen säger om att i de fall en elev befrias fråndellagande i skolans religionsundervisning, måste undervisningen även ifortsättningen planeras så alt religionskunskapen berör speciella lektioner.När del gäller den tid som anslås till ämnet sägs tydligt ifrån att ämnetreligionskunskap skall fö motsvarande andel av antalet timmar av delsamhällsorienterande blocket som . Till yttermera visso harutskottsbetänkandet gett en noggrann redogörelse av den nuvarande lidstilldelningen, så något missförstånd borde inte behöva uppslå. Däremot skall det sägas altämnet får vidkännas någon minskning av undervisningstiden på mellanstadiet, menendast där - per årskurs - lill följd av den allmänna minskningenav tiden för samhällsorienterande ämnen. Den nackdelen uppvägs dock delvis avdet beslut utskottet tagit om att bifalla en ceniermoiion om fortbildning förlärare i ämnet religionskunskap. Genom en sådan är det ju i varje fall tänkbartatt undervisningen blir mera effektiv. Utskottet har dock settdel som en pedagogisk fördel att i undervisningen sålångt möjligt integrera de olika ämnena med varandra och har därför ansett detriktigt, att ämnena inom samhällsblocket för övergripande gemensamma mål ochhuvudmoment. Detta hindrargivetvis inte att vissa artegna moment behandlas påegen frilagd lid. Här lämnar läroplanen stor frihet för lokala varianter. Jagvill så säga några ord med anledning av reservationen om hemkunskapsundervisningenpå lågstadiet. Vi ser del som en fördel att det finns möjlighet till enintegration mellan förskolan och lågstadiet och att förskollärare kan gå in ilågstadiets undervisning i detta ämne. Del är också en fördel att ha den flexibilitetsom det innebär alt kunna utnyttja andra krafter för undervisningen ihemkunskap på lågstadiet vid sådana skolor, där man inte har tillgång tillutbildade lärare i hemkunskap. Det är dessa tankar som ligger bakom vårtfasthållande vid att resursökningen skall ligga på den icke lärarbundna delenav förstärkningsresursen. Närdet så gäller resurstilldelningen i allmänhet hävdade att del tycks vara enbart socialdemokraterna som värnar om denpedagogiska och sociala förnyelsen i skolan, om skolans miljö osv. Det skulleman då göra genom sitt påslag med 95 milj. kr. Jag hävdar med bestämdhet altockså det resursprogram som föreslås i propositionen och som utskottettillstyrkt är föranlett av omsorg om skolan och om dess möjligheter tillpedagogisk och social förnyelse för att ge den färdighetsträning osv. som allavill slå vakt om. Att det sedan i del statsfinansiella läge som råder inteav oss har ansetts riktigt all satsa ytteriigare 95 miljoner på detta för detkommande läsåret är en annan sak. De samlade resurser som vi ger i deltasammanhang belöper sig i del närmaste lill 300 milj. kr., och också det ärganska mycket pengar. Jag ber att fö yrka bifall till utskottets hemställan i alla delar. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. () kortgenmäle: Vad först beträffar betygen avfärdas dessa i propositionen och iutskottets betänkande såsom viktig informationskälla för föräldrarna ocheleverna liksom också deras påstådda funktion såsom motiverande i skolarbetet.Det som finns kvar är urvalsfunktionen, och därvidlag sägs att man skallförsöka finna andra urvalskriterier än betyg. Statsrådethar uttalat bl. a. följande: "Därmed finns del inte nu grund för alt tabort betygen i . Innan delta kan ske är det nödvändigt med enfortsatt utvecklings- och försöksverksamhet" med betygsfri intagning igymnasieskolan. Det heter vidare: "Med ett positivt resultat avförsöksverksamheten blir det möjligt för att senare besluta om attavveckla betygsäitningen i ." Dettainnebär delsamma som vad vi har sagt, nämligen att man inriktar arbetet på altavveckla betygen i . Innan man kan fatta beslut om attbetygen skall avvecklas måste dock den nämnda försöksverksamheten ge positivtresultat. Jag är därför nöjd med dessa skrivningar och hoppas, attövergångstiden med betyg i årskurserna 8 och 9 skall bli så kort som möjlig. Beträffande tillvalen är det främst av praktiska skäl somvi menar att det blir mycket svårt med betyg. Det bör inte - som gällande - uppfattas så att kurserna betraktas som mindre viktiga därföratt betyg inte ges. Betyg sätts inte för att markera att ett ämne är viktigteller att vissa stadier är viktiga. Att vi har kommit fram till att det är svårt att användabetyg i lillvalssektorn beror på den mycket praktiska frågan att det blir svårtatt jämföra olika kurser, eftersom kursuppläggningen kommeratt vara mycket friinom tillvalssektorn. Det kommeratt vara svårt att klara jämförbarheten medbetyg i tillvalssektorn. Till frågan om resurserna vill jag bara säga: Ja, framtill 1982/1983 tycks det gå bra att satsa 300 milj, kr. Men att skolan nu harproblem och redan lill hösten behöver resurser, det är de borgerliga intemed på, av statsfinansiella skäl sägs det. Men detta tycks inte gälla några årframöver. Det verkar i någon månsomom man tänkte: Efter oss syndafloden. Närman , som jag tidigare påpekade, är beredd att lägga så mycket pengarpå att nyutrusta lektionssalar för hemkunskap på mellanstadiet, blir jag någotförundrad över den prioritering som de borgerliga partierna gör. Skolansarbetsmiljö behöver förbättras och det redan nu! INGA (vpk) kort genmäle: Jag är mycket förvånad och även ledsen överatt vpk-motionerna inte i något sammanhang har tagits upp av utskottetsföreträdare i någon form av kommentar. Jag tycker det är allvarligt med tankepå de problem som skolan har . Jag skulle vilja fråga utskottets talesman: ökaruislagningen i både förskola och skola ? Många utredningar ochundersökningar visar det. Jag tror att man måste titta på den verklighet someleverna och deras föräldrar lever i.