prot · G20984 · 1978-12-31 00:00:00 — Medan invandrarna ulgör ca10 96 av samtliga medborgare i åldrarna , utgjorde de 28 96 av samtligaarbelslösa . Anlalelarbelslösa, såsom arbelsförmedlingen mäter arbetslösheten, varierar i omrädelmellan 9 000 och drygt 11 000 människor. Antalet personer som är föremål förarbetsmarknadspoliliska ålgärder genom arbelsförmedlingen häller sig mellan 18000 och 22 000. Ävenom vi har en förhållandevis lägre arbetslöshet i den här regionen, är del ändåväsentligt, herr industriminister, atl konstatera atl även den här registreradearbelslöshelen på ca 10 000 personer- alltså direkl arbelslösa - är hellotillfredsställande och inle kan accepteras. Delär med den här utgångspunkten angeläget att slå vakt om sysselsättningen i dethär länet och i kommun, även om alltså sysselsättningsläget iregionen är något bättre än i andra delar av landel. Vivel inle heller om nedläggningen i innebär någon garanii för atllönearbetarna i får behålla sina jobb. Vi har tillräckligt med exempelfrån andra håll som visar alt så kanske inte blir fallet. Näslasteg i den här nedläggningsprocessen, som blivit alll vanligare här i landet,är att storföretagen säger all nu måste vi bygga industrier i låglöneländernaför att kunna upprätthålla vår lönsamhet och på det sättet garaniera jobbenäven i . Jag länker inte nu försöka initiera någon diskussion kringdessa frågor. Men jag vill däremot konstalera alt kanske hade iInduslriijänslemannaförbundeis fackklubb vid Maskin- verken i inle såfel när han framhöll atl del verkade som om landshövding när han nublivit industriminister ville rädda jobben i sin egen region så långt som delvar möjligl. Detla är naturiiglvis i och för sig av underordnad belydelse. Vadsom är avgörande är all man från statsmakternas sida försöker medverka lill enbätire lösning än vad den här försäljningen av Maskinverken skulle innebära. Får jag först vända mig lill inlerpellanterna för atl goilgöra enförsummelse. Del har påpekats för mig all jag kom för senl. Jag varinle medveten om all herr lalmannen hunnit ajournera sammanträdet. Jag ber omursäkt - det var en uppvaktning som uppehöll mig nägon minut för . AlfLövenborg upprepade nu frågan om jag anser atl en beställning av nägrakomponenter lill elt kraflvärmeverk hos svenska förelag i slällel för hosutländska skulle skada våra exportmöjligheler. Genom den frågan gör han ändåsaken lilet för lätl för sig. Både han och jag inser atl så inte är fallet Omdel statsägda företaget fattar ell beslut på del ena eller andra sättet, hardel i och för sig inte nägon omedelbar effekt Så enkel är inle kopplingen, menmänga bäckar små gör en slor å. Om vi konsekvent driver den politik som AlfLövenborg anser all vi skall föra, då får det effekt på exportmöjlighelerna.Vad han begär är alt del statsägda förelagel inle efter bäsla förstånd skalllägga sina order där man finner del vara bäst, utan han vill alt företagetskall få direktiv från centralt statligt håll all inle följa principen altlägga sina order där del är förmånligast. Det skall tydligen enligl AlfLövenborg vara ett generellt direktiv, och dä fär man fariiga konsekvenser. Jaghar inte så myckel atl säga lill , för vi är ganska överens i synenpä denna svåra problemalik. Problemaliken är besvärlig, därför alt det ofta ärsvärl atl hjälpa etl företag i en trängd silualion ulan all därmed öka delföretagets möjligheter alt konkurrera med andra, självbärande förelag. Det ären problematik som vi får leva med och hantera med slor varsamhet. Lätmig till säga att vi är hell överens om alt del är beklagligl altvi fortfarande har en sä slor arbetslöshet här i landel, lål vara atl den ärbelydligt lindrigare - del var vi tydligen också överens om - i Stockholmsregionenän i de flesla andra regioner. Vadbeträffar de nu berörda anslällda i kan ju en stor del av demforlsälla atl verka där. mindre antal erbjuds arbelen i Karishamn, Göleborgeller . Några erbjuds den mera rörliga uppgift som montage-arbete innebär.Slutligen erbjuds etl ganska belydande anlal sysselsättning i . Delhar här frågats vilka garantier har lämnat i del avseendei. Enhögsl representativ företrädare för förelagel har vid besök påindustridepartementet hos mina medhjälpare uttalat all man kommer all kunnaerbjuda samtliga anslällning. Dessulom vet intresserade tidningsläsare altlastbilsdivisionen inom är mycket framgångsrik, särskiltnär det gäller exporten, och alt man avser alt nyanställa ungefär 800 personer.Man är på det klara med all det inle går atl rekryiera alla dessa i Omstatliga företags beställningar utomlands, /??. 0/77Statliga företags beställningar utomlands, m. m. och alt mandärför gärna ser alt folk kommer från andra håll och tar anslällning päSaab-Scania. Del ligger alltså i företagels intresse alt skapa möjlighelerhärför Delbör vara möjligt -del gav i själva verkei elt exempel på -allarbeta i och bo i . har det varit tvärtom. Del kanske antingen genom kollekliva transportmedel eller genom sädana särskildabusstransporter som påvisade lidigare hade förekommit. Det är intemöjligt för mig atl precisera mig i del avseendet Men del är uppenbart alt delkommer all finnas arbetstillfällen i men alt det inte behöver beiydaalt de berörda nyanställda flyttar lill . ALFLÖVENBORG (apk): Statsrådet erkänner atl del fall jag pekat pä när det gäller etlstatligt förelags agerande kanske inte kommer atl få de omfallandehandelspolitiska konsekvenser som man möjligen kan ulläsa ur svaret Det börkanske noteras. Statsrådet gör gällande att jag anser att det statligaföretagel skall få bestämda direktiv. Vad jag anser är atl statliga företagmåste ha etl alldeles besläml samhällsansvar när del gäller beställningar,upphandling och ansvar för sysselsättningen. I del avseendei finns detnaturiiglvis plals för direktiv. Politikär att vilja, har en känd politiker sagt här i kammaren. Och naturiiglvis ärdet så! Men vid det här tillfället vill inte regeringen göra någonting - det ärkontentan av svaret och den här debatten. Jaghar ofta stått i den här kammaren och agerat i sysselsättnings- ochregionalpolitiska frågor. I allmänhet har det gällt Norriand. Men har viNorrlandsproblem över hela rikel. Vi ser dessa problem också i vissa delar avSlockholmsområdel. De är naturiiglvis en följd av den avinduslrialisering somsker och som drabbar även del här området Under de senasie åren harinduslrisysselsältningen i värt land minskal med över 90 000 arbetstillfällen.Det är etl känt faktum. har de 18 största företagen skapat över 100000 nya arbetstillfällen ulomlands. Såhar del svenska storkapitalet med statlig medverkan - del vill jag understryka- skapat arbetslillfällen ulanför landets gränser och arbetslöshet påhemmaplan. Det har skett genom kapitalexport och bristande investeringsvilja,och del har skett på grund av kortsynta profilinlressen. Del som vi lalar om iden här debatten är etl utslag av della. Det karakteristiska för delta samhälleär planlösheten. Vi har inte i någon region en plan för hur vi skall klarasysselsättningen och för hur industrin skall utvecklas. Det överlämnas ål defria marknadskrafterna. Vi ser hur dessa fungerar även här i . (vpk): Industriministern säger att vi är överens om att arbetslösheten ärnågonting beklagligl. Del vore bra om vi också vore överens om alt det inteblir bällre om man flyttar arbetslösheten från den ena lill den andra delen avlandet. I stället borde man la vara på de möjligheler som finns all bibehållasysselsättningen, i det här akluella fallet vid Maskinverken i . Närdet gäller frågan om sysselsättningstillfällen vid i ärjag som södertäljebo väl medveten om situationen där. Det är ocksä därför somjag uttalat skepsis beiräffande möjlighelerna all lämna garantier försysselsättning åt de arbetare det här gäller. Den arbetskraft som iSödertälje söker - i varie fall officielll och via arbetsförmedlingen-är ihuvudsak skiftarbelare. Dä insläller sig frågan hur man skall lösa problemenför de människor som fortfarande vill bo kvar i kommun och jobba iSödertälje. Det finns inga kollektiva trafikmedel för dem som arbelar i den häraktuella skiftgången. Sedanvill jag bara ytteriigare understryka all del borde ha varit möjligl atl ägnalitet större intresse ät de förslag som har framlagts av de anställda vidMaskinverken i . Det verkar inle som om industriministern har tagit delav dessa förslag - i varie fall gjorde han inle nägon kommentar till dem.Enligt min och mänga andras uppfattning är della realistiska förslag som mycketväl borde kunna genomföras. Vilken uppfattning har industriministern om dessaförslag, ifall han nu har tagit del av dem? Är industriministern beredd attmedverka till att man prövar om dessa förslag kan genomföras? Jag tror altdenna fråga intresserar många människor, och del vore värdefullt alt vi, innanvi slutar denna debatt, fick något slags besked på den punkten. Överiäggningenvar härmed slutad. Statsrådet erhöll ordel för all i eUsammanhang besvara delsföljande interpellationer, nämligen 1978/79:127, anmäld , av PerGahrion (fp), 1978/79:128, anmäld , av U/la Tilländer {c),1978/79:129, anmäld , av i (m), 1978/79:131,anmäld , av (), delsföljande frågor, nämligen 1978/79:277, anmäld den16 januari, av {vpk). 1978/79:280, anmäld den 16januari, av (). Per Gahrion har frågat dels vilka lärdomar beträffande rällen lill livoch rätten till en värdig död somjag drar av del som inträffat vid , dels vilka åtgärder som jag är beredd all vidla för alt göra dödsproblematikenmindre okänd för de yngre generationerna, dels om man avser atl vidla någraålgärder för att få lill stånd en bättre laglig reglering än i dag av s. k. dödshjälp,bl. a. i syfte all klargöra all ingen enskild har räll atl på egen hand hjälpaandra människor alt dö, och dels om jag anser alt det är rimligt all människorsegen klart ullalade vilja, t. ex. i teslamentsform, om behandlingsformer ocheventuell dödshjälp i livets slutskede i något avseende är värd all beaklas. UllaTilländer har frågal vilka slutsatser för den framlida utformningen avlångtidssjukvården som jag drar av den inträffade händelsen i . GunnarBiörck i har anfört att det på vissa håll har skett en utspridning ochförtunning av ansvarsbegreppet och en nedvärdering av "rondens"belydelse samt frågat, om händelserna i har givit anledning tillöverväganden i dessa hänseenden och om jag finner anledning atl tydligareklargöra de ansvarsförhållanden och beslutsfunktioner, som tillkommer olikapersonalkategorier inom sjukvärden. har frågat dels omjag är beredd atl ge en ulföriiginformation om händelserna vid Östra sjuknus, dels om tillsynen översjukvården kan anses tillfredsställande ordnad och om resurserna hostillsynsmyndigheten, , är tillräckliga för uppgiften, dels hurtillsynsfunktionen prioriteras inom , dels vilka lärdomar mankan dra av det inträffade frän personalrekryteringssynpunkt och i fråga ompersonalens utbildning och dels på vilket säll man kan möla den oro som mångakänner inför förhållandena inom långvården. KarinNordlander har frågal vad regeringen ämnar göra ål förhållandena inom långtidssjukvården. SveaWiklund har frågal vilka åtgärder jag ämnar vidla för atl förhindra enupprepning av den tragiska händelsen vid . Jag besvararinterpellalionerna och frågorna i ett sammanhang. Enligt3 § sjukvårdslagen är landstingskommunerna och de kommuner som inle tillhörnågon landstingskommun huvudmän för sjukvården. Del för anses följa avhuvudmännens ansvar för sjukvärden atl de tillhandahåller nödvändiga materiellaoch personella resurser. Den administrativa ledningen av sjukhus utövas enligt13 § sjukvårdslagen av sådana tjänstemän som sjukhusdirektör, styresman ochchefsläkare. 131 § sjukvårdskungörelsen (1972:676) regleras överiäkares ansvar. Där sägs altdet åligger överiäkaren atl ansvara för sjukvårdens behöriga och ändamålsenligahandhavande inom del verksamhetsområde som har anför-trötts honom. Därav följeratt överläkaren har att ge den underställda personalen de direktiv som behövs,atl se lill alt ingen sätts till svårare uppgifter än han med hänsyn lillutbildning och erfarenhet skall kunna klara på elt tillfredsslällande sätl ochalt övervaka deras verksamhet. Om biträdande överiäkare har anförtrotts egetansvar för viss sjukvård gäller samma bestämmelser för honom. Den delegering avarbetsuppgifter frän överläkare eller biträdande överläkare som kan skebeträffande värd- och behandlingsuppgifler ligger närmasl inom det chefsansvarsom jag här har beskrivit Jagvill framhålla atl överiäkarnas möjligheter alt delegera det yttersta ansvaretför den enskilde patientens vård och behandling är starkt begrän- Frågan i vilkenutsträckning överläkaren kan överlåta pä annan personal alt självständigt svaraför olika vård- och behandlingsinsatser har behandlats i ett flertal ärenden imedicinalväsendets ansvarsnämnd. Som exempel kanjag nämna ell ärende från är1974, som gällde förhållanden vid elt psykiatriskt sjukhus i samband med ellförsök med grupplerapeutisk verksamhet. Överläkaren ansågs i det fallet haförsatt sig i en sådan situalion alt han hade haft svårigheter atl hävda sinskyldighet att i alla delar ta ansvarel för vård och beslut på kliniken.Överläkaren hade därför gjort sig skyldig lill försummelse i sin tjänst somöverläkare. Andra fall har gälll bl. a. ansvaret för att ordinerad behandlingfullföljs och för all nödvändig kompetens finns hos jourhavande läkare. Självfallethar ocksä övrig personal ansvar för sitt arbete, var och en inom sillkompetensområde. En läkare, sjuksköterska elc. ansvarar för hur han eller honlöser sina arbetsuppgifter, oberoende av om vården eller behandlingen sker ivårdlag eller på annat sätl. allmänna slraffregler gällergivelvis för dem som är verksamma inom hälso- och sjukvård liksom för övrigasamhällsmedlemmar. Således kan för yrkesutövare inom hälso-och sjukvård ansvarkomma i fråga för t ex. vållande lill kroppsskada eller sjukdom eller vållandelill annans död. Förviss personal inom hälso- och sjukvård gäller enligtmedicinalperso-nalkungörelsen (1964:428) dessutom ell särskilt disciplinansvarvid försummelse, oförstånd eller oskicklighet i yrkesutövningen. Vederbörandekan tilldelas erinran eller varning eller få sin legitimation återkallad.Medicinalväsendets ansvarsnämnd, som handlägger sådana ärenden, skall vidsvårare fel anmäla vederbörande lill åtal och underrätta den som har atlbesluta om avskedande. I allmänna läkarinslruklionen och i reglemente försjuksköterskor finns bestämmelser om dessa personalgruppers åligganden. Enligl5 § sjukvårdslagen utövar den högsta tillsynen överlandstingskommunernas sjukvärdande verksamhet. Tillsynen sker genominspektioner och överiäggningar med huvudmän och personal. Det ankommer påsocialstyrelsen själv att inom ramen för styrelsens samlade resurser besluta omtillsynsverksamhetens omfattning och inriktning. Medanledning av de tragiska händelserna vid vill jag förstnämna all åklagarmyndigheten i inlett förundersökning enliglrättegångsbalken. Självfallet kan jag inle under pågående ulredning uttala migi skuldfrågan. efter del alt händelsen blev känd begärdesocialstyrelsen in etl omfattande journalmalerial frän sjukhuset därefter granskals i styrelsen. gjorde representanterför elt besök hos sjukvårdsförvaltningen i för alt fäinformalion om bl. a. den förundersökning som påböriais. Därefter inspekteradesverksamheten vid långvårdskliniken vid sjukhuset . En rapportom resultatet av inspektionen håller på all färdigställas. I rapporten kommeralt behandlas frågor som rör arbetsformer, arbetsrutiner, personalbemanning m.m. Enligt överenskommelse med förundersöknings-ledaren skall socialstyrelsensförhör med personalen inte böria förrän polisutredningen har slutförts.Socialstyrelsens inspektion omfattar alltså två 0/7?långtidsvården Nr 84 etapper. Så snart förundersökningen är klar kommer socialstyrelsensålunda Måndagenden '''' '"'' '"'' förhör med personalen. En särskild rapportkommer atl upprättas om resultaten av dessa förhör. Vadsom inträffat i är djupt beklagligt. Detla fär emellertid inte leda 0/7? lånatidsvården ''" " förtroendet förden svenska sjukvården minskar. Vi har en sjukvård som internationellt stårmyckel högt, och det gäller både akut- och långtidsvård. Vi har ell välutvecklat socialt syslem, som i hög grad tar sikte på alt ge oss alla trygghetnär vi blir pensionärer och när krafterna böriar all tryta. Alll detla skall vislå vakt om och vidareutveckla. Långtidsvårdenär elt av de områden som har ägnat mest uppmärksamhet undersenare år. Sålunda publicerade styrelsen är 1974 skriften Långtidssjukvärdensläge (redovisar 1974:36). I anslutning till socialstyrelsensarbete med etl principprogram för hälso- och sjukvärden inför 1980-ialei - HS80- lade styreLsen fram etl principprogram även förden somatiskalångtidssjukvården. gjorde en enkät omvårdplatser, resurser och silualion för långvårdens patienter. Resultatet avenkäten har redovisats i skriftserien redovisar 1977:8 och ipensionärsundersökningens betänkande Pensionär 75. Med anledning av deuppgifter som kom fram i enkäten gjordes en fördjupadintervjuundersökning med långvårdspalienier och personal. Undersökningen harresulterat i tre rapporter: "Samtal med patienter och personal kring behovoch resurser inom somatisk långtidssjukvård", "Långvårdspalientenlalar" och "Kan del bli rutin alt ha med människor alt göra? "Dessa tre rapporter kommer all publiceras 1 samarbele mellan . , och sjukvårdens ochsocialvärdens planerings- och ralionaliserings-instilut har under år 1978givits ul en serie skrifter som behandlar både den öppna och den slutna åldringsvärdenfrän olika synpunkler. Ur de skrifter som jag här har nämnt finns ålskilliglall hämta när det gäller organisationen av åldringsvården och del prakliskavårdarbetet. Närdel gäller vården av de äldre finns del emellertid - trots de insatser som hargjoris - fortfarande betydande brister. Den öppna långtidssjukvården har intebyggts ut i den omfattning som behövs. Stora ansträngningar bör göras för altöka möjligheterna för individen all sä länge som möjligt leva och verka i dennormala miljön och förebygga eller senarelägga behovei av sjukhemsvård; härlänker jag pä bosiadsanpassning och social hemservice, på dagsjukvärd ochdagcenlraler med aktiverande och rehabiliterande insatser. Det finns också påmånga håll i landel en besvärande brist pä vårdplatser inom långtidssjukvärden.Jag vill dock här erinra om all den överenskommelse som träffats mellanregeringen och kommuner och landstingskommuner om särskilt slatsbidrag underår 1979 innebär all utbyggnaden av äldrevård och långtidssjukvård skallprioriteras. Svårigheterna inom långtidssjukvården beror lill slor del på ensedan länge radande brist på läkare, sjuksköterskor och annan utbildadsjukvårdspersonal. Medden snabba ökning av antalet läkare som sker och en fortsall 34 salsning på vårdyrkesutbildningen bör delemellertid vara möjligl alt fä lill slånd en både kvalitativoch kvantitativ upprustning av della vårdområde. Detär också viktigt atl göra sjukhemmens arbetsmiljö iniressani och engagerande,så alt personalen stannar. Inom långtidssjukvården måsle del vara särskiltangeläget alt patienternas behov av omvårdnad och personalkontinuitettillgodoses. För personalens irivsel är det väsentligt atl man får verka i engod arbetsmiljö i vidsträckt bemärkelse med möjlighet att - med debegränsningar som jag har lalat om i del föregående - påverka utformningen avvården. Del var bl. a. mot denna bakgrund som regeringen beslutade atltillsätta en utredning om sjukvårdens inre organisation. Enligt direktivenskall ulredningen också belysa hur gruppvård och lagarbete kan bedrivas. Enliglvad jag har inhämtat avser ulredningen atl publicera en idépromemoria i ämnelunder . Jagvill i delta sammanhang framhålla att jag är av den uppfattningen alt eltarbete i vårdlag enligl den lilla gruppens princip innebär betydande fördelarför både personalen och patienterna. För personalen som lär känna varandra gerdet goda möjligheter till ell nära samarbele. Kommunikationerna mellan deanställda blir smidigare vilkel bör underiätta arbetel. Jag tror all arbeie imindre grupper också medför alt de anställda känner elt särskilt ansvar för"sina" patienter samt en tillfredsställelse över alt allas samladekunskaper las till vara. Enliglmina erfarenheter har vi en utomordentlig personal i sjukvärden. Den utför eltarbete som inte bara är fysiskt tungt utan även ibland kan vara psykisktpåfrestande. Det är därför nödvändigt med en noggrann kontroll vidnyanställning av personal och vid anvisning av beredskapsarbetare. Dettaförutsätter ett nära samarbete mellan olika sjukvårdsenheter och mellansjukvården och arbetsmarknadsmyndigheterna. Del är också viktigt atlnyanställda introduceras och handleds i arbetel av mlinerad personal.Personalen och arbetsgivaren kan då på elt lidigt siadium bilda sig enuppfattning om den nyanställdes lämplighet för arbetel. PerGahrion har i sin interpellation tagit upp en del frågor som rör s. k.dödshjälp. Jag anser för min del att det vore olyckligt om den debatt som viför här skulle utvecklas till en diskussion om dödshjälp. Jag villemellertid helt kort svara på nägra av frågorna. Varieperson som söker sjukvård måste självfallet kunna lila på att allt görs som ärmöjligt för atl bota och lindra de sjukdomar eller besvär som han lider av.Alla har samma värde, oavsett ålder och hälsotillstånd. Vi får inle skaparegler som kan leda till oklarhet i detta avseende. Densom är vid medvetande har rätt alt vägra behandling. Om patienten är medvetslöseller om det av andra skäl inle gär all få kontakt med patienten, ärhuvudregeln alt läkaren skall ge sådan behandling som är medicinskt motiverad.Det ankommer alllsä på den ansvarige läkaren atl i sådana fall avgöra vilkaåtgärder som bör vidtas med hänsyn lill patientens tillstånd. Närdet gäller förutsättningarna för alt avbryta livsuppehållande behandling ärrättsläget klart. Jag vill erinra om all denna fråga har behandlats ingående isocialutskottets betänkanden 1974:31, 1975:8 och 1976/77:12. Nr 84 förstnämnda belänkande ullalade utskottet alt myckel starka skältalade för Måndagenden ' liksom tidigare mäste ankomma på vederbörande läkare att avgöra vilken behandling som skall ges patienten. Med hänsyn härtill, och då förtroendet för läkarnas behandling av de sjuka allvariigt skulle kunna rubbas Om lånvtidsvården " lagfäst regel om passiveulanasi, ville ulskollel inle förorda en ändrad lagstiftning på området.Utskottet kunde inte heller ställa sig bakom förslaget alt läkare skulletillerkännas räll att respektera en i förväg utfärdad skriftligviljeförklaring. Utskottet framhöll att del skulle vara förenat med betydandeolägenheter från både praktisk och juridisk synpunkl alt tillerkänna en sådanviljeförklaring från patienten bindande verkan. I betänkandet 1975:8 framhöllutskottet bl. a. atl ingenling inträffat riksdagsbehandling somborde föranleda en annan bedömning av frågan om livsuppehållande behandling.Med hänsyn till den fortgående debatten pä området ansåg utskottet i sittbetänkande 1976/77:12 del nödvändigt alt utredningen (S 1974:09) om sjukvård ilivets slutskede närmare borde belysa hithörande frågor. Del är emellertidangeläget atl vi alla, både yngre och äldre, lär oss alt umgås med tanken påsjukdom, lidande och död på ett naturiigt sätl. Här behövs en fortsattdiskussion om hur vi skall lära oss delta. Jag anser det för min del lämpligtatl vi avvaktar utredningens synpunkter och förslag, innan vi larupp en debatt om dessa verkligt svåra frågor. Många av de viktiga ämnen somtagits upp i interpellalionerna och frågorna kommer atl behandlas avutredningen. Fyra rapporter har publicerats. Ytteriigare rapporter ochetl slutbetänkande kommer . Jag hoppas alt utredningensmalerial skall ge oss ökade kunskaper om långtidssjukvårdens problem och enstörre förståelse för de långtidssjukas behov av en god vård i vidsträcktbemärkelse. Avvad jag har anförl framgår all åtskilligt görs för alt förbällralångtidssjukvården. Myckel återstår emellertid alt göra.