prot · G209161 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag har samma uppfattning , och Jag vill ta fasla påatt utskotiet nu stryker under vikten av att anställningsskyddskommittén snabbttar upp frågan om skyldighet för arbetsgivare att som alternativ till nyrekryteringerbjuda deltidsanställda mer arbele. Atl man från ulskollets sida då liksom nuavstyrker motionsyrkanden om en mini miarbeislid medhänvisning till vid flera tillfallen intagna ståndpunkt kännssärskilt ledsamt som denna, dä debatten i första hand gäller Just fråganom jämställdhet i arbetslivet. Alla vet eller borde i vae fall veta, altansvällningen av deltidsarbetet är ett direkt hinder för kvinnans frigörelseoch jämslälldhel. Om nu är beredd atl lagslifta för att uppnåjämställdhet i arbetslivet, borde det verkligen ligga nära till hands atl laitu med deliidsproblemet på allvar. Fråganom kvinnohus har diskuterats på senare lid. Det är det andra molionsyrkandet ibelänkandet. Jagskall inte i del här sammanhanget la upp diskussionen om hursådana hus bäsl fungerar ulan nöja mig med all framhålla hur kravel päkvinnohus växer sig alll starkare. För alt inte delta skall bli någol somytteriigare visar skillnader mellan vad olika kommuner satsar på, menar vi atlstatliga medel bör utgå till den här sortens angelägna verksamhet. Det ärmyckel som kan betecknas som i första hand kommunala angelägenheter, men dethindrar Ju inte au det lämnas ett statligt stöd. Det är vad som föreslås ivpk-motionen 2152. Jag vill sluta med all yrka bifall till den, liksom tillmoiionen 392 och lill den motion som milt anförande främst har handlat om,motionen 2533. Allrasist, herr lalman, en komplimang till för hans klarsyn i frågaom vpk:s totala uppslutning bakom kraven på kvinnors och mäns lika rättigheter. ställde i början av sitt anförande den retoriska frågan:Kan en lag åstadkomma jämställdhet? Jaghar redan i mitt inledningsanförande betonat att Jag inte har någon övertro påvad en lag kan åsladkomma, och ensam kan naturligtvis inle en lag åsladkommaunderverk. Men det ar viktigt nog alt vi, om vi genomför regeringens förslag,får elt lagfäst skydd mol könsdiskriminering och ett lagstadgat krav på atl detskall bedrivas ell aklivi Jämställdheisarbete ute på alla arbetsplatser. Jaglycker all vpk:s förslag om en lag mol kvinnodiskriminering i stället för enlag om jämställdhel strider mol våra grundläggande mäl. Det skulle innebära enallvarlig inskränkning av våra strävanden för Jämslälldhel, som innebär all vivill ge kvinnor och män lika möjligheler och lika ansvar och att vi vill brytaned de könsfördomar som ännu präglar vissa delar av vårt samhälle. Om vi skallkunna göra delta, krävs del Ju en förändring av både mans- och kvinnorollerna.Inte minst vikligl är del alt den könsuppdelade arbetsmarknaden förändras, såatt kvinnor och män kommer alt arbeta sida vid sida inom olika yrkesfält. Vpk:sförslag bidrar inte till alt bryta den nuvarande uppdelningen i en manlig ochen kvinnlig arbetsmarknad. Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet EIVORMARKLUND (vpk) kort genmäle: Jag tror inte alt skillnaderna i synen på hur man skall uppnåsjälvständighet är så särskilt stora, i varje fall inte när man sä all sägakonstaterar ojämställdheien. Närvi har fastnat för att ge lagen den rubricering som vi föreslår har del varildärför all man Ju direkt kan konstatera att de som är diskriminerade isamhället , även när det gäller förhållandet mellan könen, är justkvinnorna. Vpkär självfallet lika myckel som andra för all kvinnor och man skall arbeta sidavid sida. Jag tror att vpk som parti exemplifierar detta pä elt alldelespåtagligt säu i och med au vpk inte har någol speciellt kvinnoförbund. Vimenaratt män och kvinnor skall arbeta fören samhällsförändring sida vid sida. Men när det gäller atl lagstiftningsvägen komma ålde brister som finns, menar vi alt det är Just kvinnorna som är diskriminerade.Följaktligen borde en lag först och främst avse att rätta till detförhållandet. Egentligen är det anmärkningsvärt att frågan om Jämställdhet mellankvinnor och män fortfarande i slutskedet av skall vara en av våraallra största jämlikhetsfrågor. Men vi vet alla att del är fallet. Del ärfortfarande ett av de allvariigaste problem vi har all brottas med. De flestamänniskor bekänner sig lill Jämställdheten, i varje fall om de haren mikrofonframför munnen. Men i realiteten vet vi att det i vårt samhälle finns mycket avkönsdiskriminering, myckel av ojämlikhet mellan män och kvinnor. Det här kanofta vara omedvetet eller oavsiktligt. 1 vissa fall beror del på fortfarandedjupt rotade fördomar. Vidregeringen lilllräde 1976 ullovadesen lag moi könsdiskriminering.Sedan har frågan utretts av jämställdhetskommittén under ledning av Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet har folkpartiregeringen effektuerat det ställningstagande somtrepartiregeringen en gäng giorde, och det ärsjälvklart för auställa upp bakom förslaget om en lag mot könsdiskriminering och förjämställdhet. Denhär lagen innehåller litet olika delar. Den första huvuddelen är den allmännaprincipiella lagen, som förbjuder könsdiskriminering. Bakom den ställer allapartier i upp, åtminstone i princip, och det är glädjande med denenighet som råder om att könsdiskriminering skall bli illegal. Jag måsteändå tyvärr sälta ett lilet frågetecken bakom moderata samlingspartietsuppslutning kring den här principen trots de deklarationer som här om innebörden av moderat politik. Moderata samlingspartiet föreslårnämligen i en reservation en bevisregel, som innebär att hela bevisbördan skallläggas pä den som är diskriminerad. Del innebär att vederbörande skall bevisaatt arbetsgivarens avsikt är att diskriminera -någonting som kräver närmastöversinnlig förmåga atl se in i arbetsgivarens hjärna och redovisa innehålletoch tankarna där för en domstol. Jag vill påslå att moderata samlingspartietmed sitt förslag i praktiken sätter lagen om könsdiskriminering ur spel, därföratt det kommer, om deras förslag finner gehör, alt bli omöjligt - mot enarbetsgivares nekande - atl bevisa alt det har förekommit könsdiskriminering. Närdet gäller den andra huvuddelen av lagen, den som handlar om positiva ålgärderför Jämställdhet, är meningarna betydligt mer delade. Socialdemokraterna,kommunisterna och min egen partivän harföreslagit alt man inte skall genomföra en sådan lagstiftning. Man har istället hänvisat till avialsreglering. Jag vill i del här sammanhanget betonaalt del är givet, med våra utgångspunkter, alt den stora och viktiga delen avarbetet för positiva jämslälldhetsälgärder åvilar arbetsmarknadens parter ochatl del är avtalsreglering som är det viktiga på det häromrädei. Avtalenkommeratt läcka större delen av arbetsmarknaden. Även i de fall där man intehar kollektivavtal kan man räkna med atl hängavial i stor utsträckning kommeratl fylla samma funktion. Menavgörande för all vi ändå har tagit ställning för en sådan här lagstiftning äratl vi anser att mäns och kvinnors lika möjligheler på arbetsmarknaden arengrundläggande rättighet, där inga undantag för finnas. Jämställdheten kan integenomföras enbart genom förbud mot könsdiskriminering. Jämställdheten kräverocksä de positiva åtgärderna, och då gäller det atl ha eit system där ingaarbetsplatser och inga arbetstagare faller utanför. För det krävs enlagstiftning, eftersom det finns människor, arbetsplatser och arbetstagare sominte berörs av avtalen. Lagen innebär på det sättet en komplettering av deavtal som träffas och ingenting annat, och vi tycker att del är rimligt att hadenna heltäckande baslag. Jagvill också understryka att det inte finns någon som helst motsättning mellanlagstiftningen och det arbete som genomförs av arbetsmarknadens parter inomramen för avtalen. Del försök som hargjorts från socialdemokratiskt ochkommunistiskt håll atl måla upp en sådan motsättning är ganska obegripligt, ochJag lycker att det är beklagligt att det inte har gått atl fä samma uppslutning som bakomlagen mol könsdiskriminering också för principen all alla människor, allaarbetstagare och alla arbetsplatser skall omfattas av de positiva åtgärderna.Jag måsie säga atl Jag inte förstår varför socialdemokraterna vill ha eltsystem där vissa arbetstagare faller utanför de positivajämsiälldhelsåtgärderna - för del är nämligen den praktiska konsekvensen av detsocialdemokratiska förslaget. Detla med jämställdhet handlar väldigl mycket om attityder. Därförärdel viktigt attjämslälldhelsarbetel bedrivs i en positiv anda. Del har uttalatsfarhågor bl. a. frånsmäförelagarhäll för all denna lagsiiftning och denmyndighet som bygger på den skall innebära en ny börda i en ofta pressadsituation och en ny byråkrati. Såfår det naturligtvis inte fungera. Skulle jämslälldhelslagstiftningen komma altupplevas som en ytterligare belastning på framför alll småföretagen, skullelagstiftningen motverka sill syfte genom au skapa en negaliv attityd moljämställdhet, och'dei vill vi inte vara med om. Det framgår också av propositionenall del inle heller är avsikten. Utskottet har även ytterligare markerat au delinle får ställas några orimliga krav på de små företagarna i detta sammanhang.Det harsketl bl. a. genomett tillägg lill lagens 6 §, vilken reglerar depositiva jämställdheisälgärderna och Jämställdhetssträvandena när det gällerrekryteringen. Det tillägget lyder så här: "Vad som har sagts gällerdock inle om särskilda skäl lalar emot sådana åtgärder eller de rimligen iniekan krävas med hänsyn lill arbetsgivarens resurser och omständigheterna iövrigt." Detta är en viktig garanti för atl inte några orimliga krav skallställas på de små företagen. Detär naturligtvis också sä att del nya jämställdhelsombudel inte får bli någolslags jamsiälldhetspolis, som far runt i landei och höiier med pekfingret ochhotar med vitesförelägganden och skadestånd. I stället skalljämsiälld-heisombudels uppgift bl. a. vara all i posiliv anda verka förJämslälldheis-befrämjande ålgärder ute på arbelsplalserna. Dettaharockså särskilt betonats av utskotiet, som pås. 22 i siu belänkande säger:"Utskottet vill emellertid betona att tyngdpunkten i de nya organensverksamhet bör vara av informativ och rådgivande karaktär. Momenten av kontrolloch tvång bör träda i bakgrunden och tvingande åtgärder bör komma lillanvändning endast i undanlagsfall. Särskilt bör betonas all aklsamhet ärnödvändig när det gäller mindre arbetsplatser med små resurser ochbegränsningar i övrigt när det gäller möjligheterna att bedriva ett aktivtJämställdhetsarbete." Jagtror atl man med denna grundsyn och med denna grundinställning i lagenstillämpning skall kunna bedriva delta arbele utan au del uppslår några onödigafriktioner och motsättningar mellan företagare och dem som arbetar förjämställdhet. Självfalletär del här viktigt, kanske framför allt som en tung markering från regering ochriksdag av betydelsen av jämställdhetsarbelet. Det är vår förhoppning atl delskall innebära ell ytteriigare steg framåt i strävandena att utjämna desvårigheter som finns för att män och kvinnor skall fl lika villkor påarbetsmarknaden. Men vi är hell pä det klara med aU del behövs oändligt Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet myckelmer på mänga områden för alt Jämställdheten skall bli verklighet. Det gällersamhällsplaneringen, det gäller regionalpolitik och annan arbetsmarknadspolitik,det gäller familjepoliliken, t. ex. vårt förslag om vårdnadsersältning, ochdel gäller många andra områden. Jag tror all kommer att beröraen del av detta i sitt inlägg litet . Detallra viktigaste är de attityder som vi alla som människor har i vårtvardagsliv, i vårt yrkesliv, i våra hem. Det är i de enskilda människornasinställning som könsrollerna grundläggs, och del är där det avgörs hurjämställdheten kommer att utvecklas. Dethär aren vikiig markering. Det ärelt steg på vägen, och del är elt arbele sommåsie fortsättas med nya åtgärder på olika samhällsområden. Jag yrkar bifall till arbetsmarknadsutskottets hemställan på samtligapunkler i betänkandet. () kortgenmäle: Egentligen var det som om två olika personer hade slätt och talat här.Den första delen av anförande handlade om hur vikligl del är allingen faller uianför den här lagsiiftningen om jämställdhet. sadeungefär att det är en grundläggande rättighet och au det inte skall görasundanlag för några arbetstagare. Ingen får falla utanför de paragrafer somgäller det aktiva jämsiälldhetsarbetel. Mensedan började en annan alt tala om hur viktigt del är att vi tarhänsyn till förhållandena på de små arbetsplatserna. Han berömmer sig av attulskotlei har följt moderata samlingspartiets motion och skrivit in en garanti,som han uttryckte det, där man säger atl Jämställdhetsarbelet visserligen skallbedrivas på alla arbetsplatser, men bara så långt del är rimligt med hänsyntill arbetsgivarens resurser och omständigheterna i övrigt. Jagskulle vilja fråga : Är det här etl sätt att ge en garanti för altingen skall falla utanför? Nej,det är all sätta sig på två stolar. Jag tror alt vi innerst inne skulle kunnavara överens om att man klarar ut det här bättre på de enskilda arbetsplatsernaän vad vi gör här i kammaren . ALFWENNERFORS (m) kort genmäle: Jag vet inte om det var av taktiska skäl som gjorde eltulfall mot moderala samlingspartiet och värt krav på ändring av 3 S, men det ärmöjligt. FårJag i alla fall säga till att det är möjligt au propositionsförslagetlagtekniskt och teoretiskt kan vara en smula bättre. Men vi harockså sett tillden praktiska tillämpningen. Vad menas t. ex.. , med begreppetsakliga förutsättningar? Del saknas en redogörelse för vad del egentligen är.Jag tror inte heller all kan belysa del ytteriigare när man harmisslyckats med det i förarbetena. Detär över huvud taget åtskilligt som saknas även i del andra förslaget, med tankepå den ledning som krävs lör domstolarnas prövning. Jag vill också säga alldel inie är sällan som en och samma befallning söks av ell myckel stort antalpersoner. 1 sådana fall förekommer det kanske att endast etl fåtal av desökande i slutskedet underkastas en mycket noggrann granskning. Man försöker däefter översiktlig genomgäng av ansökningshandlingarna pä etl tidigt stadiumgallra ut elt begränsat antal tänkbara sökande. Därefter sker del reellaställningstagandet genom en noggrann bedömning av de sökande man plockat ut.Här tillkommer den procedur som är mycket vanlig och förmodligen kommeratt bliän mer vanlig med tanke på att vi skall ta bort betyg, nämligen hörandel avreferenser. TrorPär atl man kommer all bli särskilt meddelsam då man blir uppringdoch vet all del man då säger kan komma atl användas vid domstolen?Detta är någonting som man inte tänkt särskilt myckel på, någol som vi ser somen praklisk svårighet och som man borde ha tagit hänsyn till. Jämställdhetmellan kvinnor och män i arbetslivet () kortgenmäle: Det finns ingen motsättning mellan deolika delarna av milt anförande. Jag betonade vikten av au arbetet för positivajämsiälldheisåtgärder kommer au omfatta alla arbetsplatser och allaarbetstagare. betonade Jag viklen av att detta arbele bedrivs i enposiliv anda och att man lar hänsyn till förhållandena på enskilda arbetsplatser.Del är också det som markerats i 6 §. Jag framhöll ocksä au det ena förutsätterdet andra. Vi kommer inte fram på Jämställdhetsområdet, om vi skaparen massakonflikter om huruvida jämställdheten skall genomföras till priset av alldiverse småföretag inte kan fortsätta sin verksamhet osv. Detär en skillnad mellan all man skall ta hänsyn till förhållandena påarbetsplatserna och det socialdemokratiska förslagel, som innebär all vissadelar av arbetsmarknaden faller ulanförde positiva jämställdhetsålgärderna, debitar som inle läcks av avtal av olika slag. Enligt det socialdemokratiskaförslagel kommer det atl finnas arbetstagare och arbetsplatser, som över huvudtaget inle berörs av del här arbetet. Detta ser jag som allvariigt. TillAlf Wennerfors villjag säga atl det naturligtvis var av sakliga skäl som jagkonstaterade all förslag innebär au den viktigaste delen avifrågavarande lagstiftning, nämligen förbudet mol köndiskriminering, ipraktiken försätts ur spel. pekade pä en del svårigheter när delgäller bevisningen på det här området. Jag hinner naturligtvis inte inomlidsramen för ett genmäle all gä in på detaljer härvidlag, men lät mig barakonstatera en sak. Om del kan finnas svårigheter för arbetsgivaren atl isamband med rekrytering leda i bevis sin avsikt, sä är del naturiigtvis änsvårare för arbetstagaren eller den diskriminerade att leda i bevis vilkaavsikter arbeisgivaren kan ha haft när han fattade sitt beslut. Det är heltuppenbart atl det är en omöjlig uppgift all bevisa alt arbetsgivaren tänkte päalt diskriminera när han fattade sitt beslut - om arbetsgivaren inte själv villerkänna att sä var fallel. Slutsatsen blir all den moderala modellen innebäratt del är omöjligt att fälla en arbetsgivare mol hans nekande lill au haJiskriminerat. Lagen har därmed försatts ur spel, och dä kan man fråga sig vadvitsen blir med all skriva en lag som sedan inte kan tillämpas. 3 protokoll 1978/79:161 Jämställdhetmellan kvinnor och män i arbetslivet () kortgenmäle: Jag begriper uppriktigt sagt inte hur det aktiva jämställdhetsarbeletsom talar om skall kunna drivas ule på de arbetsplatser somsaknar avtal. För detta skall man ha ett jämsiälldheisombud som enligt EvaWinther framför allt skall syssla med opinionsbildande verksamhet. Menvad det i myckel stor ulslräckning här handlar om. , ärarbetsplatser, där den fackliga verksamheien hell enkelt inte har kunnat kommafram, där man inle har fackliga förtroendemän, där man inte trots intensivtarbete har kunnat få in en facklig verksamhet. Hur skall man med elt opinionsbildandejämställdheisombudkunna driva jämställdhelsfrägor pä sädana arbetsplatser? Jag har mänga gångerlidigare förgäves ställt den frågan, men jag har aldrig fåll någoltillfredsställande svar. ALFWENNERFORS (m) kort genmäle: När del gäller nyanställning kan detnaturligtvis vara svårigheter för den enskilde, särskilt när han eller honsöker utifrån, från en annan arbetsplats. Men även en nyanställd kan nog fåhjälp av det som gör att vi anställda inte känner oss så ensamma som PärGranstedt tror. Vi är medlemmar i facket och vi verkar föratt sä mänga sommöjligt skall vara med i del, helst alla. Det innebär all vi inte är så ensammasom vill låta påskina. Vi har en facklig organisation bakom oss medalla de resurser som finns där. När det gäller en befordran eller någon annanfråga där man lycker sig ha blivit förbigängen på osakliga grunder har manalltså det här stödet. Dä är man inte ensam. , utan man har enstark facklig organisation bakom sig. () kortgenmäle: begriper inte hur man skall kunna bedriva elt aktivtjämställdheisarbete på arbetsplatser där man inte har kollekiivavial ellerhängavial. Låt mig konstatera alt med hennes modell kan man inte del. Vi kanvara eniga om atl då är det omöjligt, dä finns det ingen som kan göra det. Medden modell som majoriteten står bakom finns det i alla fall en möjlighet. Dåfinns där ett jämsiälldheisombud som har den uppgiften, och det finns enlagsiiftning som jämställdhelsombudel kan falla tillbaka på. Låt oss alltsåkunna enas om all med den socialdemokratiska modellen är det omöjligt altbedriva jämställdheisarbete på de här arbetsplatserna, men med majoritetensmodell finns det en chans. Det lyckerjag är någonting positivt atl ta vara på. Imånga fall är det inte fråga om arbetsplatser där arbeisgivaren nödvändigtvisär speciellt vrång så all facket har mött hinder av den anledningen. delkan hell enkelt handla om arbetsplatsens storiek. Då finnsju tillfälle tillinformationsverksamhet, lill all ge tips och goda råd om hur man skallunderlätta en Jämnare könsfördelning osv., och det är i huvudsak på det sättetJämställdhetsombudet skall arbeta; det är det också viktigt att betona. AlfWennerfors talar om att facket har stora möjligheter på del här bevisomrädet.Men inle heller facket är begåvat med något översinnligt klarseende, inle hellerfacket kan läsa tankar och med bevisande kraft framlägga dessa tankar för endomstol. Situationen är den, oavsett om arbetstagaren är ensam eller har stödav facket, att om arbetsgivaren säger atl del var inte alls fråga omkönsdiskriminering ulan om något hell annat, så är del omöjligt au motarbetsgivarens nekande bevisa alt del faktiskt rörde sig om könsdiskriminering.Det krävs oerhört mycket för del, och i praktiken sätter, som jag har sagt, detmoderata förslaget den vikliga regeln om förbud mol könsdiskriminering ur spel.Därför är det lur att kammaren säkerligen inle kommer atl bifalla del moderalaförslagel. Jämställdhetmellan kvinnor och män i arbetslivet Talmannenanmälde att anhållit att lill protokollet få antecknat all haninte ägde räll till ytterligare replik. I delta slutskede kan vi konstatera alt många reformförslagnär kammaren för debatt och beslul. Det är en iakttagelse som vi kan göra ocksåi dag i anledning av del belänkande som arbetsmarknadsuiskottet härpresenterar. Den proposition med förslag till lag om Jämställdhet iarbetslivet som vi nu behandlar har utskotiet haft anledning au ägna myckenuppmärksamhel åt. Manskulle också kunna säga att detta är en historisk dag. Det gäller ett områdesom varit föremål för lagstiftning. Men del betyder inte atlämnet är nytt - tvärtom har under 1970-ialet ända fram lillhösten 1976 debatterat värdet av en lag mol könsdiskriminering. Det året fickjämställdhetskommittén tilläggsdirektiv all utarbeta ell lagförslag. Vi var dåframme vid en lidpunkl då enskilda och partivisa framstötar från liberalt hällhade brutit igenom en svår iröghelsvall. Somordförande i arbeismarknadsutskollet kan Jag konstatera att det å ena sidan harbedrivits ett aktivt opinionsarbete här i under mycket lång lid föratt få en lagstiftning mot könsdiskriminering. Å andra sidan har såväl utskott somriksdag lidigare ställt sig ganska tveksamma. Man har menat att det inte gickall bortse från atl vanskliga problem kunde vara förenade med en sådanlagsiiftning. Genom en lag kunde man visserligen få bort den öppnadiskrimineringen, t. ex. i platsannonserna, men den dolda diskrimineringenskulle finnas kvar och den kunde man inte komma åt, sades det. har deläven funnits uppfattningar här i om all de reella effekterna med enlag skulle bli tvivelaktiga och att man sannolikt skulle nå bättre resultat medinsatser av annal slag. Jagvill ändå tro att del bakom denna tveksamhet har legal en insikt om all detväsentliga för alt nå målet jämslälldhel mellan kvinnor och män var alt endjupgående förändring måste ske i människornas allmänna attityder. Enlagsiiftning kunde inte ensam lösa det problemet. Jagskulle också vilja framhålla atl utskottet vid tidigare tillfällen ställt sigbakom tanken alt frågan om jämställdhet i arbetslivet i grunden är enarbetsmarknadsfråga. Lagsiiftning har skett påandra, näraliggande områden. Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet nämnaarbetsmiljölagen och föräldraledigheislagen. Allteftersom åren gått och arbetetpå jämställdhet har drivits på genom försöksverksamheter, avtal i vissutsträckning, insaiser av myndigheter och organisationer, politiska partier ochmassmedia har man ändå kommit alltmer lill klarhet om all en särskild lag omJämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet borde ingå som ell naturligtled i det övriga jämställdhetsarbelet. Del kan inle ersätta andra insatser, mendet kan utgöra ett mycket viktigt inslag i detta arbele. Vidgranskning av propositionens lagförslag har utskottet enhälligtställt sig bakom tanken på ett lagstadgat förbud mol könsdiskriminering. Vi äralla övertygade om att en sådan lag kan bli ett värdefullt stöd för denenskilda människan när han eller hon vill söka sig till ett arbetsområde somhittills varil dominerat av det motsatta könet. Utskottet är ocksä övertygat omalt etl sådant diskrimineringsförbud inle bara får direkta verkningar som ellmedel i strävandena förjämställdhel inom arbetslivet utan au del också kommeratl fä återverkningar uianför arbetslivets område.