prot · G2099 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:9 Förhandlingarna leddeslill en början av förste vice talmannen. § 1 Justerades protokollenför den 3 innevarande månad. §2 Föredrogs men bordlades åter Justitieutskoitets betänkanden /79:1 och 2Lagutskollels betänkanden /79:1 och 2 Socialutskollets betänkanden1978/79:6 och 7 §3 Miljöskyddslagen m. m. Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1978/79:1med anledning av molioner om miljöskyddslagen m. m. Idetta belänkande behandlades motionerna 1977/78:475av m. fl. (s), vari hemställts atl gav regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om ytirandetiderna över koncessionsnämndensärenden, 1977/78:593av () och (), vari hemställts atl riksdagenhos regeringen begärde förslag om en väsentlig ökning av preskriptionstidenslängd i miljöskyddslagen, 1977/78:791av m. fl. (s), vari såvitt nu var i fråga (yrkande 9) hemställts allriksdagen beslutade atl hos regeringen begära, alt de krav i fråga om kemisktavfall som i övrigt redovisades i motionen behandlades i samband med översynenav miljöskyddslagen, 1977/78:793 avLars m. fl. (vpk), variföreslagits 1. alt hos regeringen begärde omarbetningoch förslag beträffande miljöskyddslagen så att ekologiska aspekter bältrebeaktades och så alt den styrde beslutsfattarna i en objektiv beslutsprocess, 2. att uttalade att de i motionen anfördasynpunkterna borde läggas till grund för arbetet i ulredningen röranderiktlinjer för den framtida naturresurs- och miljöpolitiken, 1977/78:1008av m. fl. (m), vari he/nställts atl av regeringenbegärde utredning och förslag om hur den enskildes rätt bättre skulle kunnatryggas i de fall han eller hans verksamhet drabbats av skador orsakade avmiljöfariiga ämnen, och 1977/78:1274av m.fl. (s), vari föreslagits att hemställde atlregeringen gav berörda myndigheter i uppdrag atl utforma förslag tillbestämmelser för avgiftsfinansiering av kostnaderna för tillstånds- Miljöskyddslagen m. m. givning och kontroll avsådan miljöfarlig verksamhet som omfattades av miljöskyddslagens bestämmelser. känna vad utskottet anfört om 1. somsin mening ge regeringen överiämnande av a. motionen 1977/78:475, b. motionen 1977/78:593, c. motionen 1977/78:791,yrkande 9 och d. motionen 1977/78:1008lill miljöskyddsutredningen, 2. lämna motionen 1977/78:1274 utan åtgärd, 3. som sin mening ge regeringen till känna vad ulskotlet anfört omöverlämnande av motionen 1977/78:793 lill naturresurs- och miljöutredningen. Reservationhade avgivits av , , , , och (samtliga s) som ansett atlutskotlet under 2 bort hemställa allriksdagen skulle som sin mening ge regeringen lill känna vad reservanternaanfört med anledning av motionen 1977/78:1274. SVANTELUNDKVIST (s): I det här utskottsbetänkandei behandlas ett antal motioner som haranknytning lill miljöskyddslagsliftningen. Del gäller bl. a. yrkanden som harställts i de socialdemokratiska parlimotionerna 791 och 1274. Imotionen 791 har vi redovisat vår allmänna syn på miljöfrågorna och deras storabetydelse för utvecklingen mol ett bättre samhälle. Vi har framställt en radkonkreta förslag, som nära nog samtliga avslogs under vårsessionen av denborgerliga majoriteten i kammaren. gäller det ett yrkande i anslutning tillreglerna om siraffrällsligl och ekonomiskt ansvar enligt miljöskyddslagen. Viföreslår i motionen 791 att miljöskyddsutredningen får i uppgift alt se överskadesiåndsfrågorna. Givetvis skall man i första hand förebygga skaderiskergenom skärpt lagstiftning och strängare krav pä företagen. Men om skada likväluppkommer bör den ersättas av den som vållar skadan. Om detta av något skälinle kan ske bör industrin som helhet enligt vår mening stå ansvarig. Vi kanlänka oss någon form av fond, som byggs upp genom avgifter från förelag som isin produktion hanterar vissa angivna ämnen. Medel ur denna fond bör sedanersätta skada som verksamheten vållar. Vianser också atl preskriptionstiden för bron mol gällande lagstiftning är förkort. Den måste förlängas - fallet BT Kemi i Teckomalorp bevisar nödvändighetenhärav. Vidarebör straffsatserna skärpas och en obligatorisk skyldighet för kontrollmyndigheiatt polisanmäla miljöbroti införas. Utskottet har enats om auuttala stor förståelse för dessa våra krav på förbätirademöjligheter alt kontrollera miljöfårlig verksamhet och vill med denna positivainställning överlämna vårt yrkande till miljöskyddsutredningen. Vi noterardetta med tillfredsställelse. 1den andra pariimoiionen, 1274, yrkar vi all kostnaderna för dentillståndsgivning och den kontroll som är förknippade med miljöfarligverksamhet skall bestridas av den som söker tillstånd och den som bedriversådan verksamhet. Del är betydande kostnader som samhällel åsamkas i dellasammanhang. Vi anser au den ordning vi föreslår är synneriigen skälig. Det börinte vara skaiiebetalarna som skall bära dessa kostnader. Vivill att i anledning av vår motion skall ge regeringen till känna sinprincipiella inställning i denna fråga. Detta vårt krav har utskottetsmajoritet avvisat,och därför yrkar jag pä denna punkt bifall tillreservationen. I övrigt yrkar jag bifall lill utskottets hemställan. Miljöskyddslagen m. m. (vpk): Det finns en rad skäl till atl man måsle skärpa skyddet av miljön. Dennu härskande miljösynen är i grunden felaktig. Den går i praktiken ut på allmiljöskyddet i stort sett bara är till för atl avväria skadliga följder avolika ekonomiska verksamheter. Däremot skall inle miljöskyddet styra ellerligga till grund för ekonomin som sådan. Ekonomin för alltså inte varamiljövänlig, vilket vore del naturliga. Det är delta förhållande som är grundenlill miljökrisen. Vänsterpartietkommunisterna yrkar i motionen 793 att miljöskyddet skall få dennagrundläggande betydelse, att del skall ställa krav på ekonomin själv. Allproduktion bör utgå från elt ekologiskt synsätt. Ekologi ärju läran om alltlevandes inbördes beroende och balans. På en produktion som är ekologisktinriktad måsle man då ställa tre krav. Den skall kunna ta hand om sina egna föroreningaroch oskadliggöra dem, den skall inte rubba de ekologiska kretsloppen och denskall inte äta upp framtidens tillgångar. Den kapitalistiska produktionen idagens bryter mol alla dessa tre principer. Detär därför inle nog med lagar som begränsar förekomsten av giftiga ämnen ochannan påverkan. En ekonomi byggd på privat vinst kan aldrig bli ekologisk. Dennär sig själv på att förstöra del som kallade all rikedoms urkälla -naturen och arbetaren. Vinstekonomin slår ständigt ut fler och fler arbetare.Den minskar därmed själv den bas - arbetskraften - ur vilken den kan utvinnasin vinst. Detta försöker ekonomin kompensera. Det kan bl, a. ske genom att mankastar in ständigt nya naturtillgångar i produktionen. Del kan också ske genom släpper ul föroreningar för att minska kostnader eller genom all mansprider gifter för all pressa av naturen större och mer ensidig produktion. Delaren av arbetarrörelsens viktigaste uppgifterail försvara miljön, fördel är debreda folklagren som alltid lider mest av alt miljö och natur förstörs. Del ärderas stadsdelar som drabbas av trafikbuller och överexploatering. Det är derasallemansrätt som hotas av giftbesprutningarna i skogen. Del är deras möjligheltill stimulans och rekreation som går förlorad, när landskap och skönheisvärdenskadas. Del blirderas barn som i framliden får ta följderna av Miljöskyddslagen m. m. Miljökampenär därför en naturlig del av de arbelandes klasskamp. Del finns ingenmotsättning mellan miljörörelsen och arbetarrörelsen. finns ell synsätt som kan hota denna viktiga enhet. Om de som politisktleder arbetarrörelsen accepterar del privala kapitalel och accepterar dess sättalt producera, då låser de sig län i en ställning som kommeri konflikt med enframsynt miljösyn. Man tvingas ju dä ställa upp pä en ekonomi med t. ex. högoch ständigt ökad användning av olja och kärnkraft. Man offrar älvsysiem. Manser mellan fingrarna med giftspridning. Man kräver mer kalhuggning i skogen.Allt sker med den förmenta motiveringen all detta skapar arbete. Vimenar att detta synsätt är en fara för arbetarrörelsen och en hjälp åt bolagensutnyttjande av landet. Delär fel all inge människorna iron all skärpl ulnyltjande av naturen skulle skapamer arbete. Del är fel all inge dem tron all siarkare miljöskydd skulle betydamindre arbete. Det är - åtminstone i de flesta fall - tvärtom. Hårdareutnyttjande skärper också utslagningen av arbetare. Kapitalismen blir inlemindre kapitalistisk och dess inneboende tendens all skapa arbetslöshet blirinle mindre av all den får lov alt äta upp mer resurser, all försiöra ännu mernaiur. Både nueis och framlidens arbetsmöjligheter hotas tvärtom härav. Arbeteåt alla kan skapas genom att man upphäver den privata vinsten som drivkraft iproduktionen. Arbete åt alla kan skapas genom en ny typ av framlida leknik ochindusirialisering,genom atl man minskar del slora inslag av lung induslri somär så typiskt för och som leder lill stor energiåtgång ochjämförelsevis få arbetstillfällen. Lättförädlingsindustri, högt utvecklad och förfinad leknik,sammansält-ningsindustri, industrier som gör komplicerade system -della ärgrunden för en industriell produktion som är i samklang med miljön. Den gerliten miljöpåverkan, och den förbrukar litet vatten och råvara och relativt småmängder energi. Den ger många relativt bra och relativt renligaarbeten. Det blir också arbeten som bättre kan tillgodose mänskliga behov,eftersom en ekonomi som är grundad på verkliga mänskliga behov aldrig behöversamma slöseri som en ekonomi grundad pä privat och kortsiktig vinst. Detta ären ekologisk ekonomi, en ekologisk linje i den tekniska och industriellautvecklingen. Miljölagstiftningen måsle stödja uppbyggnaden av en sådan ekonomioch bekämpa vinstens och slöseriels ekonomi. 1973års miljöskyddslag var eu beiydelsefulli famsteg. Och det är symboliskt all närdel verkligen handlade om ell rejäli framsieg, dä var del faktiskt de bådaarbeiarpariierna som med sin majoritet i drev igenom lagen. När delverkligen gällde atl skärpa miljöskyddet mol uisugarna, då var del borgerligamiljöintresset bortblåst. Itvå vikliga avseenden är miljöskyddslag unik. Del ärden enda lag isill slag som inle medger au miljöskyddet får avvägas mol ekonomiska fördelar,och det ärden enda lag som fordrar s. k. omvänd bevisföring, dvs. all engrundad misstanke om en ämnes skadlighet är skäl nog atl förbjuda del och alt det åliggergiftproducenler och giftanvändare atl molbevisa misstanken. Det är avslöjandenog att exempelvis , som så gärna vill posera som en miljöparti, gickemot lagen just på dessa vikliga punkier. Riksdagscentern och de ledandecenterpoliiikerna valde bolagens linje och svek de många ärliga centerpartistersom arbetar i miljörörelsen. 1973års miljöskyddslag är ett lärorikt exempel också i många andra stycken. Denvisar oss nämligen hur det ofta går med en bra lag, när den skall tillämpasunder dåliga maktförhållanden. Ärdet något som är typiskt för den praktiskaverkligheten pä miljöområdet , så är det ju hur grovt denna lag saboterasute på fältet. Lagstiftarnas uttalade avsikter och riktlinjer kringgås, Lagensverkan urholkas. Bolagen och profitörerna lar igen vad de förlorade den gångenlagen antogs i . Och del är ofta de offentliga myndigheterna, de somfån uppdrag all vaka över lagen, som hjälper dem. Lätmig ge några få exempel på denna undergrävande praxis, detta sabotage motriksdagen. Regeringsrättenhar i ett ärende fastställt all giftbesprutning med fenoxisyror inte får skeinom 200 m frän vattentäkt. Ändå besprutas gång på gång skiften som ligger iomedelbar anslutning lill vattentäkter och kommunala badplatser. När dettaanmäls för tillsynsmyndigheterna, som alltså har fått uppgift attvaka över lagens efterievnad, lämnar dessa saken utan åtgärd. Bolagen får sinvilja igenom. Efter förbudet 1977 mot del farliga giftämnet 2,4.5-T upptäcktesfall av bespruining med delta ämne. Man besprutade alltså i trots av deluppmärksammade förbudei. När saken anmäldes, underläis åtal med hänvisning tillall de som sprutade påstods inte känna lill förbudei. Då värdet ändå ell förbudsom föregåtts av den fruktansvärda Sevesokaiasirofen i . Men herrlänsåklagaren och bolagen var rörande överens. ena broschyren efter den andra utmålades preparatet 2,4,5-T somofariigt. I ett särskilt pressmeddelande gav publicitet ätåsikten hos en enhällig produkikontrollnämnd, som förklarade atl "en raduppgifter om skador på människor har noggrant undersökts och visat sig varaulan grund. Några särskilda äigärder från vår sida ifråga om fenoxisyror ärdärför inle aktuella." För detta yttrande stod bl. a. tvågeneraldirektörer. Och bolagen hade kunnat känna sig lugna med tanke pågeneraldirektörernas följsamhel,om inte den italienska katastrofen hade inträffat.Tvärsäkerheten om preparatets ofarlighet var därmed avslöjad. Inte ens bolagensmakt kunde nu anständigtvis få hindra förbud mot ett ämne som tidigare utmålatssom ofarligt även av tillsynsmyndigheterna. Enligtmiljöskyddslagen skall grundad misstanke föranleda förbud. En misstanke skallkonkret motbevisas för alt del misstänkta ämnet skall kunna tillåtas. Dennacentrala princip i lagen tillämpas i praktiken inte. Den har upphävts avbolagen själva, av naturvårdsverk och av produkikontrollnämnd, T. o, m.preparat som över huvud tagel aldrig undersökts har tillåtits. Detgäller preparat som varit berörda av den s. k. , dvs. somutsatts för korrumperade tester av ett utländskt bolag som varil i Miljöskyddslagen m. m. Miljöskyddslagen m. m. Jag avser atl i en särskild interpellation framöver, dä vi fått enregering som vi kan rikta interpellationer lill -det vilar ju nu i högremakters hand när vi får en sådan regering, men skall jag väl fåtillfälle att göra del - mer i detalj gå in på del omfatlande undergrävande avlagens bokslav och anda som bedrivs här i landet av privatekonomiska intressenoch av tillsynsmyndigheter. Det anförda må därför räcka som exempel i deltasammanhang. Det understryker viklen av au lagstiftningen både i sin form och isin praxis kraftigl skärps. Del understryker behovet av vaksamhet mol deekonomiska maktgruppernas mygel och sabotage. Det understryker slutligen altmiljölagstiftningen allmänt måsle skärpas och - som vpk här föreslär- bringas isamklang med en ledande ekologisk syn på all ekonomi och produktion. Jag yrkarbifall till motionen 793. (vpk): Vi har pä nära nog till leda matats med tekniska detaljerom hur kärnkraftens problem, speciellt avfallsfrågan, skall lösas. Vi kommerförmodligen all få dras med den diskussionen myckel lång lid, antagligen helalivstiden för många, kanske de fiesta av oss. Det ärju inle alls säkert, ellerpå något säu bevisat, alt problemet går alt lösa. Vissa grupper och intressenpåslår emellertid all del är möjligl, ja, t. o. m. alt det redan är löst näranog lill 100 96. Jag och många med mig tror det inte. Jagtänker i det här sammanhanget inte ge mig in på några som helst tekniskaresonemang och argument för eller emot den ena eller den andra uppfattningen.Det hör inte hemma i den här debatten utan del får vi återkomma lill i andrasammanhang. Avsikten med den vpk-motion som behandlas här har inte heller varilau la upp delaljerade resonemang av den sorlen. Vad vi har velal framhålla medvår molion är nödvändigheten av att ibland i diskussionen försöka se tillhelheten och inle fasina i del- och detaljfrågor, så alt de blir huvudsaken. Nuär del ju inte någon slump att debatten i miljöfrågan i allmänhet och ienergifrågan i synnerhet har kommit atl inrikias jusl på delar av problemet Delhar varit en medveten strävan hos dem som velal ha kärnkraft all inle ta uppdiskussionen i ett bredare perspektiv. Om man gör pä del sättet, om man lederin resonemangen på detaljer och olika avsnitt, då är del också myckel läitareall få del hela alt framstå som ganska ofariigt och lätthanteriigt. Då blir deten fråga om tekniska lösningar i stället för politiska och samhälleligalösningar. Då kan man prata om energiproblemet som elt jämförelseproblem mellankärnkraft och olja eller andra för tillföllei lämpliga jämförelseobjekt. Dåblir det mera hanterligt och verkar på en gäng mindre farligt, för vi har juett högt tekniskt kunnande, våra forskare och ingenjörer är skickliga och kanuträtta de mest fantastiska ling. Del är sant. Och ändå bevisas det gång eftergång alt underlaget för viktiga beslut, med stora ekonomiska och samhälleligakonsekvenser, inte har varit tillräckligt. Del har, som jag sade,varil en medvelen strävan hos dem som varit intresseradeav kärnkraftsulbyggnad alt föra diskussionen på delta säu. Så har det ocksåvarit på andra områden när det gälll miljöfrågor, även i lagsliftningssammanhang,som berört här lidigare. Genom denna medvetna strävan har manockså lyckats med all för den allmänna opinionen,åtminstone förstora delaravden, framställa problemen på det här sättet. Folk invaggas, som vi skriver i vårmolion, i tron atl problemen är relativt lätta alt lösa. De luras atl tro altom bara viljan finns så kommer skickliga tekniker alt kunna klara kärnkraftensproblem, liksom förorenings-och giftproblemen kommer au kunna lösas genomsträngare lagstiftning. Men det finns inga sådana lätta lösningar på del härområdet. har här tidigare talat om de ekologiska sammanhang som är .så viktigaatt beakta när vi diskuterar dessa frågor, och jag skal I inte uppehålla migvid den problematiken utan i stället göra några jämförelser pä del samhälleligaområdet när det gäller energipolitiken. Precissom det finns samband i naturen som vi inte osiraffai kan ändra på, sä finnsdet ju motsvarigheter i våra samhällen. Om vi väljer en viss typ av utveckling,elt visst samhälle, så byggs del efter hand upp mönster som vi sedan inle ulanvidare kan ändra på eller förkasta när de en gång väl har kommit lill. De kanändras bara med myckel stor vända. Det samhällssystem som vi lever i, ettmarknadssamhälle som styrs i huvudsak av enskilda vinstintressen, bygger på euständigt ökande slöseri med naturens tillgångar och jämsides därmed elt slöserimed mänskliga tillgångar i form av utslagning och uistötning av de enskildamänniskorna. Föralt detta skall kunna fungera har systemet krävt, och kräver alltforifarande,en ständigt ökande förbrukningav energi. Det krävs slöseri ocksåmed tillgången på energi för an det övriga slöseriet skall vara möjligl. Delslöseriet har pågått mycket läng tid och med ökande tempo. Vi har varitbortskämda med att ha tillgång till en riklig och läiiillgänglig ochbillig energiresurs: oljan. Vi har vetat atl den skulle ta slut, atl den intenybildas, all lagren inle varil eller är outtömliga. Vetenskapsmän och forskarehar påvisat fakta och utfärdat varningar , men ulan resultat. Detär återigen ell exempel på alt teknisk kunskap och medvetenhet om fakta vägerlän när ekonomiska vinstintressen får styra utvecklingen. börjar vi nalkasden kritiska punkten när del gäller oljan. Bristen börjar ge ekonomiska verkningar.Vad får del för verkan på del system som vi lever under? Vilka slutsatser drarman? Drarman slutsatsen att del är något fel på systemet, att del är lämpligt all ändrafärdriktning, att stanna lill och försöka få en överblick och söka efter andrautvecklingslinjer, andra mönster? Nej, det gör man inle. Tvärtom saisar manalla resurser för alt finna nya lösningar lill elt fortsatt slöseri med energisom skall hålla del övriga slöseriet i gång. Del är därför vi har fåll ellkärnkraftsproblem. Kärnkraften skulle lösa marknadssamhällets problem ochsäkerställa fortsaiia vinsier på satsade pengar i allt slags produktion, bådenyttig och onyttig. Vi behöver självklart energi och teknik för alt utvecklasamhället, men en okontrollerad energiproduktion och konsumtion är inle lillnytta för samhället som helhet, bara för vissa, de som tjänar de siora Miljöskyddslagen m. m. Miljöskyddslagen m. m. pengarnapä ell sådant slöseri. Delär tragiskt atl stora delar av arbetarklassens ledning i industriländerna hargodtagit och slälli upp på lösningar av den här frågan som inle gynnar någonannan än de stora kapitalägarna och bolagen. Här i gäller del densocialdemokratiska ledningen. Vi har fått höra av deras ledande företrädare auom vi inte bygger ut kärnkraften hamnar vi i det gamla torparlivei, medstearinljus, slit, släp och elände. Vi kommer inte atl få några jobb i ,sägs det. Sysselsättningen är i fara. Detkan då vara på sin plats att erinra om atl vi i har fördubblat vårenergiförbrukning från ca 220 lill ca , Men är del någon,socialdemokrat eller annan, som vill slå upp och påslå atl vi har mindrearbetslöshet än vi hade 1960? Motsatsen är fallet. Elt annat exempel: USAförbrukar ungefär dubbelt så myckel energi per innevånare som . Vem villpå den grundvalen påslå alt arbeslöshei är lägre än vår? Nej,herr talman, det är inle mängden förbrukad energi som avgör hur samhällel skallse ut när vi nätt upp lill en hög grad av leknik och indusirialisering. Då ärdet i stället de politiska besluten om hur resurserna -av både energi och annai- skall användas som blir avgörande. Men del handlar inle så mycket om atlfinna alternativa energikällor som om vilket samhälle vi vill ha och vem somskall bestämma. Delär del som är huvudfrågan, en miljöfråga av allra största vikt. Det problemetlöser man inte genom att prata om olika slag av reaktorer, vilka som skallladdas, hur många vi skall ha osv. Inte heller gör man del genom att barakoncentrera sig på avfallsproblem eller säkerhetsrisker. Man kan självfalletinte heller lösa det genom folkomröstningar. Vi har krävt en sådan. Del har vigjort därför atl vi anser det vara viktigt atl få en vidgad och utökad debatt ide här frågorna, sä atl kunskaperna kan spridas på ett mera rättvist sätt änvad som är fallet , dä förespråkarna för en snabb utbyggnad av kärnkraftenhar en oerhörd övervikt i opinionsbildningen. Del viktiga -och del som ärhuvudfrågan - är alltså inte dessa delproblem, ulan del är hur samhälletorganiseras och styrs och hur det ser ui. Del är inte så an samhällel blirdåligt på grund av kärnkraftsavfall, giftutsläpp och andra farliga biverkningarav den industriella processen, utan alla dessa biverkningar uppkommer därföratt samhällel redan är dåligt: oorganiserat, styrt av dem som har pengarna ochinriktat på atl gynna enskilda vinstintressen. Detär därför som del är viktigt all sälla in energifrågan, liksom miljöfrågan, idet stora sammanhanget och inte låta dem som har intresse av det bryta ut vissadetaljer och behandla dessa som enskilda tekniska frågor. Del är föran försökapåvisa dessa sammanhang som den här vpk-moiionen, 1977/78:793, har kommii lill,och jag ber, herr talman, all få yrka bifall lill den. Underdella anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. I skuggan av viktiga och besvärliga överläggningar - lill följd avregeringsbekymren i värt land - om vad som skall hända passar vänsterpartietkommunisterna på an försöka dra i gång en deball här. Del gäller delvis - och iganska vikliga avseenden - de frågor för vilka försökte ta ansvar ochuträtta någonting i ansvarig ställning. Självtyckerjag emellertid au det skulle vara pretentiöst alt på detta lilladeballunderiag från jordbruksutskottel kasta oss in i den debatten . Jagnöjer mig därför med att säga atl jag är förvånad över alt i allasädana lägen passar på att kasta omkring sig förolämpningar ål alla håll. Densortens debatt vill jag inte gå in i. Jag vill i stället föra till torgsuppfattningen, atl har man en allvariig ambition atl nå resultat, genomtillvägagångssätt som också jag i ston sett håller med om är rikliga, når maninle långt genom atl i alla lägen göra en krumelur i kammare. och säger all de avser att komma tillbaka, och deanvänder dessa tillfällen till all förolämpa människor - lät vara med annanpolitisk uppfattning - som är beredda alt arbeta i samma riktning som de, åtminstonei långa stycken. JordbruksulskoUeihar tillstyrkt nästan hela den långa raden av intressanta motionsuppslag sälångt atl jag tycker del är rikligt att tala om bifall.