prot · G209168 · 1978-12-31 00:00:00 — NärOECD kommer atl publicera sina reviderade prognoser för väridensenergisituation under kan vi med största säkerhet räknamed alt fl ta del av en väldigt dyster läsning. Sanningen är den att vi måsleta kraftlag för au minska vårt oljeberoende, om vi skall kunna klara vårvälfärd under kommande årtionden. Våra ansträngningar i del syftet måste gemärkbara resultat . Sanningenär också den alt alternativen till olja i det längre tidsperspektivet är mycketbegränsade och därtill förenade med slora nackdelar, som vi - hur gärna vi änvill - inte kan komma undan. Vårtsvenska kärnkraftsprogram utgör ell led i strävanden att reduceraoljeberoendet på . Förvisso kan elektricitet från kärnkraftverkinte överallt ersätta olja. Men en satsning på kärnkraft skulle få myckelbetydelsefulla resultat då det gäller atl begränsa oljeberoende. Vårainhemska vattenkrafttillgångar ger oss också möjlighet alt minska beroendet avimporterad energi. Av miljöskäl är vi emellertid här i överens om attbegränsa den utbyggnad av vallenkraften som skulle vara försörjningsmässigiönskvärd, tekniskt möjlig och ekonomiskt lönsam. Detta skärper naturligtviskraven på energipolitiken i övrigt. Naturgasspelar en viktig roll i vissa länders energiförsörjning men har inte kommittill användning i helt enkelt därför all vi inte har några egna fyndigheler.Dessutom tvingas vi konstatera att försörjningstryggheten vad gäller naturgas iledningar från falt i fjärran länderär minst sagt bristfällig. De kostnader viskulle fl la på oss vid en nalurgasintroduktion i stor skala skulle blioförsvartigt stora redan i sig men framför allt med tanke på den osäkerhet Eneigipolitiken, in. Energipolitiken, in. somär förenad med naturgasen. Skulle möjligheter öppna sig för att ta emotnaturgas från t. ex. på goda ekonomiska villkor kan emellertid gasenbli ett, om än mycket begränsat, inslag i våra ansträngningar atl bringa neroljeberoendet. tidsperspektiv som är aktuellt i dagens diskussion -- utgörolika s. k. alternativa och förnybara energikällor knappast något verkligtalternativ. Vi kunde alla önska att så vore fallet, men vi tvingas konstateraatt det inte förhåller sig så. Det krävs åtskilliga år av forskning ochutveckling innan vi med säkerhet kan avgöra vilka bidrag till vårenergiförsörjning på som vi kan fl från t. ex. vindkraft, solvärmeeller olika former av s. k. biomassa. Vi är emellertid överens om atl bedrivasådan forskning på en bredare bas och med större insatser än vad de flestaandra länder ännu funnit anledning att göra. Gårman igenom listan pä energikällor på detta sätt, finner man atl alternativetför oss under 1980-talel blir kol, om vi inte vill acceptera kärnkraft. Vitvingas då lill starka satsningar på import av kol, som i stora kolkraftverkkan omvandlas lill den elektricitet som vi behöver för att klara jobben ochvälfärden och för alt värma våra bostäder. Världenskoltillgångar är stora. De kolkvantiteter som exporteras är dock inte slora.Det kan bli besvärligt för oss att finna länder som på godtagbara villkor ärberedda alt bryta och förse oss med de stora kolmängder som skullekomma atl behöva. Denstörsta nackdelen med kolanvändning är de faror för miljö och människors hälsasom kolanvändning i stor skala för med sig. Jag tror inte att jag behöver gå inpå dessa risker i detalj. Kanske går det att med ny teknik och till betydandekostnader klara av dessa problem på ett bättre sätt än vad som varmöjligt i går. Men vi flr för den skull inte underskatta de miljö- ochhälsoproblem som vi kommer att dra på oss, om vi skall tvingas ersättakärnkraft med importerat kol. Del är dessa alternativ som vi står inför: att fullfölja detkärnkraftsprogram vi har , med de oljebesparingseffekler, ekonomiskavinster och fördelar för bytesbalans som detta för med sig, eller attsnabbt försöka uppnå motsvarande effekt med hjälp av kol i stor skala. Vi kundeönska andra alternativ. Men verkligheten kan vi inte springa ifrån. "Ingenälskar kärnkraft", brukar del hela. Jag kan helt instämma. Kärnkraftenbygger på en utomordentligt komplicerad och kvalificerad teknik, svår atl flett grepp om för oss vanliga människor. Den är, som vi filt bekräftat,inte riskfri. Del är svårt att fl ett begrepp om i vad mån följderna av derisker som vi vet föreligger kan bemästras. Men ingen borde heller älska oljaeller kol. Själv skall jag gärna erkänna alt jag inte är speciellt förälskad itanken på att vi skall förstöra våra kuster med jättelika vindsnurror itusental. Nuinnebär praktisk politik sällan att välja mellan alternativ som man tycker om.Ofta innebär politik atl välja mellan alternativ som alla innebär problem ochutmaningar, lika väl som möjligheter. Till politikernas ansvar hör just atlträffa det val som kan antas erbjuda de bästa förutsättningarna att i verklighetenockså visa sig vara del bästa. Kärnkraftsolyckani har fått, vågar jag påstå, nära nog drastiska konsekvenser för ossalla. Det var den första stora kärnkraftsolyckan i västvärtden. Även om denbild av förloppet som först återgavs i massmedia av allt att döma var mindrekorrekt i många hänseenden, var olyckan allvartig. Visserligen i sin raport med att olyckor kan komma all inträffa, men vihar ändå all anledning all stanna upp och noggrant analysera vad som hänt. Nuhoppas vi alla all den kommission som har tillsatts skall göra ett grundligt,samvetsgrant och förutsättningslöst arbete och all den sedan öppet, rakt ochartigt skall tala om för oss vilka slutsatser för vårt eget kärnkraftsprogramsom måsle dras. Skulle slutsatserna bli atl kärnkraften är förenad medoacceptabla risker som vi tidigare inte har förutsett, då är jag övertygad omatt politisk enighet kommer att föreligga om att måste ta påsig de enorma kostnader och uppoffringar som en snabb kärnkraftsavveckling ochen påskyndad övergång lill kol kommer alt innebära. Vimoderater hade hoppats all del skulle ha varit möjligt atl redan före höstensval uppnå samstämmighet mellan partierna om hur den folkomröstning som nukommer att äga rum skulle utformas. Vi är övertygade om atl detta hade varitlill fördel för all lugna dem som anar nya taktiska turer, nya lappkasl och nyahelomvändningar i den politiska situation som kommer au råda när valdagen välligger bakom oss. Nublev del inte så. Socialdemokraterna och ville skjuta påfrågeformuleringen till efter valet. Som del nu ser ut kommer vi knappast atlkunna fatta beslut i frågan förrän , kanske först i december.Det aren alltför sen tidpunkt för en folkomröstning som skall äga rum bara tremånader därefter. Det hade varit renhårigare och ingett större förtroende omsocialdemokraterna, vilkas omvändelse skapade den nya politiska situationen,hade varit beredda atl tala om hur de anser alt folkomröstningen skall se ut.Tidigare har ju socialdemokraterna sannerligen inte svävat på målet. Takiikspelbör kanske inte drivas för långt. Isitt anförande anklagade mig för alt ha saltregeringen före kärnkraften. gick uppi talarstolen och anklagade mig föratt ha satt kärnkraften före regeringen. får väl herrarna klara ut sinsemellan, så all jag får reda pä vilkenav dessa två sanningar som är den sanna. Sedankom i sitt anförande också tillbaka till den borgertiga regeringensförmenta s. k. handlingsföriamning, trepartiregeringens oförmåga atl samla siglill nödvändiga beslut. Och den förmenta handlingsförtam-ningen har ju OlofPalme inte haft nog hårda ord att fördöma ända fram tillsin egen omvändelse för . Menvad var det egentligen fråga om i trepartiregeringen? Jo, vadtrepartiregeringen gjorde var att ställa större krav på kärnenergins säkerhetän man hade gjort tidigare. Det hade ju ändå pågått en alltmerintensiv debatt, där inte minst avfallshanteringen, förvarings- och säkerhets- Energipolitiken, in. Energipolitiken, in. problemenhade ventilerats och debatterats i allt slörre utsträckning och med allt slörrehetta runt om i världen. Visst fanns det i trepartiregeringen olika åsikteromhur man skulle bedöma dessa frågor. Men vi var ense på en myckel bestämd punkt,nämligen alt vi måste lägga större vikt vid säkerheten i samband medavfallshanteringen och förvaringen. Det var mot den bakgrunden som regeringenlade fram sitt förslag om en villkorslag, vilken ställde sig bakom. Iavvaktan på alt reaktorerna skulle prövas enligt villkorslagen och i avvaktanpå atl den som regeringen tillsatte skulle bli färdig med sittarbete och göra en fullständig analys av alla dessa problem gick man fram medförsiktighet. Det var det som från socialdemokratiskt håll vid upprepadetillfällen, , kallades för handlingsföriamning och brist påförmåga alt samla sig till beslut. En "skandalös och skamlig"politik, hette det t. o. m. Jagtror säkert all minns debatten med mig och alla deöverord som då fälldes. hotade ju själv med misstroendevotum för allregeringen inte kunde samla sig till beslut och ta i drift de 13 reaktorer somsocialdemokraterna sade sig vara förvissade om atl en majoritet av svenskafolket stod bakom. OlofPalme ställde nu i sitt anförande en direkt fråga till mig: Anser laddning nu borde ha skett av Forsmarks- och Ringhalsreaktorerna? Mittsvar lill är att jag anser att borde ha fattat sittenergibeslut nu i vår på basis av den proposition som folkpartiregeringen ladefram efter samråd och samarbete även med socialdemokraterna. Om analysen avHanisburgolyckan skulle visa att riskerna är stöne än man trott och såallvarliga atl de inte kan bemästras, då hade delta fåll till konsekvens atl dearbeten som satts i gång på grund av ett beslut här i vår filt stoppas ochavvecklas. Viskall emellertid ha klart för oss alt alldeles oberoende av del beslut somfallas i drivs ett antal reaktorer. De kör fortfarande förfullt. De är ändå förknippade med samma säkerhetsproblem och sammasäkerhels-risker som de reaktorer som inte har tagits i bruk. Om laddning -jagtar detta ord såsom ell mer tekniskt begrepp-skall ske är det inte riksdagenssak atl ta ställning till. Det är regeringens sak att pröva om villkoren enligtvillkorslagen är uppfyllda. Nublev emellertid lägel helt förändrat genom socialdemokraternas och folkpartielsändrade ställningstagande. Därmed fanns ingen möjlighet atl fatta del beslutsom vi menar borde ha fattats i vår. Vi ställdes inför ett fullbordat faktum,nämligen alt det inte gick all fatta ett beslut i vår. En folkomröstning skallske nästa är, och då kräver den logiska konsekvensen i den situation som haruppkommit atl man skjuter även på laddningsfrågan -och då menar jag inteladdning enligt villkorslagen utan laddning enligt den nya rådrumslag somkommer alt genomföras. Detta är mitt svar på fråga. Detråder, hen talman, delade meningar om hur mycket en total avveckling avkärnkraften egentligen skulle kosta i pengar räknat. Det är pengar som vi allai sista hand måsle betala - ingen anonym stat ulan vanliga skattebetalandemänniskor, aktiva såväl som pensionärer. Belopp mellan 100 och 130 miljarderkronor fram förekommer i debatten. Jag kan inte avgöra vilket avdessa belopp som är det riktiga. Under alla förhållanden kommer enkärnkraftsavveckling fram lill 1990 all innebära så betydande ekonomiskauppoffringar att så gott som allt utrymme för reallönestegringar under ettårtionde tas i anspråk och betydligt mer därtill, Atl en sådan standardsänkningskulle medföra en lång rad långt ifrån lätllösta problem för vårt samhälle äregentligen alltför självklart för att behöva påpekas. Detär möjligt att vi kommer att tvingas atl göra dessa uppoffringar. Skullefolkomröstningen ge sådant resultat, måste vi självfallet vara beredda attrespektera det och atl ta vårt ansvar för alt vi på det sätt som är bäst föross alla och hela nationen löser de svåra problem som då möter. Jaghoppas , herr talman, atl vi och efter folkomröstningenskall kunna ena om en energipolitik, som utnyttjar nästanenastående teknologiska kunnande för atl snabbt reducera vårt fartiga och alltdyrbarare oljeberoende och som också förmår komma till rätta med de risker samtmiljö- och hälsoproblem som all energiproduktion och nästan all industriellverksamhet är förenad med. Energipolitiken,in. De mål som regeringen har satt upp för energipolitiken kommer riksdagenav allt atl döma att ställa sig bakom. Vi måste förbättraförsörjningstryggheten genom ett minskat importberoende, främst på oljeområdel.Del är vi överens om. Vi måste stärka driftsäkerheten och så långt som möjligtbegränsa energiomvandlingens skadeeffekter pä miljön, Också det är vi överensom. Vi måsle utnyttja tillgängliga alternativ till oljan. Vi måste satsapå forskning, utveckling och introduktion av inhemska, helst förnybara,energikällor med minsta möjliga miljöeffekter. Här tycks, precis som ThorbjörnFälldin var inne på, solenergin vara del mest löftesrika. Därför sätter vi instora resurser just på atl försöka exploatera solenergin i kommersiell skala. Föratl uppnå målsättningarna för energipolitiken krävs det också ett radikaltsparprogram. Vi måste hushålla med energin i våra bosläder, inom industrin,inom jordbruket och inom transportväsendet. De mål vi föresatt oss atl nå är enökad årsförbrukning på mellan -t- 0,4 och + 1,0 96. Eftersom ökningen hittillslegat på3ä4 % årtigen, handlardet om en mycket ambitiös målsättning, inte minstom man ser den i en internationell jämförelse. Idagens energipolitiska debatt har framför allt två frågor stått i förgrunden:kärnkraften och oljan. I fråga om kärnkraften var tanken, som flera har påmintom, atl den här debatten skulle avslutas med ett beslut om kärnkraftens roll ivår framlida energiförsörjning. av oklarhet skulle äntligenkommuner, företag, myndigheter och allmänhet få ett välbehövligt besked avriksdagen som gav en fast grund att planera för framtiden på. blir det inteså. Den vikliga del av energipolitiken som har med kärnkraftsprogrammetsslortek att göra kommer att skjutas upp i avvaktan på en rådgivandefolkomröstning. 8Riksdagens protokoll 1978/79:168-169 Energipolitiken,m. Låt mig mot den här bakgrunden säga någonting omhur den nuvarande regeringen sett på sin uppgift i kärnkraftsfrågan. Närfolkpartiregeringen tillträdde , hade under några årupplevt mycket hårda motsättningar kring kärnkraften. Vi såg det därför som enav våra främsta uppgifter aU åstadkomma en bred samling krtng utformningen aven energipolitik för 1980-lalel. Del var också ett naturtigt åtagande iförhållande lill i och med all vi efterträdde en regering som fallitpå just energifrågan. syftet utarbetade vi en energiproposition som i allt väsentligt efterförhandlingar kunde godtas av partier som representerar mer än två tredjedelarav och därmed av väljarna. Föratl skapa den här breda majoriteten också i fråga om kärnkraftens roll ienergiförsörjningen enade vi oss om att kärnkraflsprogrammel skulle omfatta -förutsatt att villkorslagens krav beträffande avfallshanteringen kundeuppfyllas - 12 aggregat. Det innebär, precis som påminde migom, all fick ge efter en bil för att enighet skulle kunna nås ochden uppgift fullföljas som regertngen hade åtagit sig, nämligen all utforma enenergipolitik som kunde samla en majoritet i . Vinådde emellertid också enighet om atl sätta stopp för kärnkraften efter dettaprogram. På så vis skulle alltså kärnkraften stegvis tas ur vårt energisystem,i takt med alt vi använt färdigt de aggregat som vi redan satsat resurser i.Del bortre parentestecknet, som del har talats så mycket om i debatten, blevalltså ett faktum, inte efter de tio som då var Siåndpunkt, men välefter tolv. Ienergipropositionen gav vi också starkt ökad uppmärksamhet ål åtgärder för altöka kärnkraftens säkerhet. Debatten hade dittills ganska ensidigt, av olikaskäl som del i och för sig inte finns anledning atl kritisera, upptagits avfrågan om avfallshanteringen och vilka risker som där kan finnas om tusentalsår men ganska litet sysslat med frågan om driftsäkerheten . Härhöjde vi nu kraftigt ambitionerna genom energipropositionen, där del slår bl.a. så här: "Arbetet med atl öka säkerheten mot olyckor vid drift av kärnkraftverkbör fortsättningsvis ges ökad priortiet. Detta gäller såväl åtgärder för dentekniska säkerheten vid kärnkraftverk under uppförande och i drift somplanering av åtgärder som skall vidtas vid en eventuell olycka." Dennaviktiga ståndpunkt, som regeringen angav i energipropositionen i början avmars, åtföljdes i förslaget av konkreta riktlinjer för all höja säkerheten. Eftersomde äldsta enheterna i del svenska kärnkraftsprogrammel är närmare ,bör kärnkraflinspektionen enligt regeringens mening ges ökade resurser för atlintensifiera sina insatser all höja säkerheten hos de kärnkraftverk som redanär i drift. Som mål angav regeringen atl alla de svenska kärnkraftverken sålångt det är möjligt uppfyller samma säkerhets-och strålskyddskrav som ställspå nybyggda anläggningar. Vi konstaterade också i propositionen alt det innebäratl modifieringar kan bli nödvändiga i de äldre kärnkraftverken. Vi slog fast:"Trots att dessa modifieringar kan innebärainte obetydliga kostnader för anläggningsinnehavarna bör de enligt regeringensmening genomföras, bl, a. mot bakgrund av de krav som bör ställas på fortsatthög säkerhet hos kärnkraftverken." Viuttalade oss också för all kärnkraftinspektionen i större utsträckning börstudera även möjligheterna atl vidta åtgärder som lindrar konsekvenserna av enolycka, även i befintliga anläggningar. En viktig uppgift är alt studera ochutvärdera alternativa utformningar av reaklorinneslulningen. Vivisade också på viklen av alt intensifiera arbetet med all hällaberedskapsplaner för slörre olyckor effektiva och aktuella. 1den utredning regeringen tillsalt om ny lagstiftning på atomenergiområdetingår också alt se över lagen om skyddsåtgärder vid olyckor i alomanläggningarm. Iavvaktan på översynen av lagstiftningen har regeringen gett i uppdrag åtstatens strälskyddsinstitut all i samråd med berörda länsstyrelser se över ochtill regeringen redovisa de beredskapsplaner som har upprättats samt vilketarbete som pågår för alt förbättra olycksberedskapen. Ävenpå avfallssidan aviserade vi åtgärder för högre säkerhet. Och vi angav somnaturiigt att pröva avfallshanteringen för alla aggregat, inte bara förde nya som tagits i drift, och att göra det med hjälp av en utvidgadlagstiftning. Sammanfattningsvisinnebär alltså regeringens energiproposition i detta avseende starkt skärptakrav på kärnkraftens säkerhet och ett intensifierat säkerhetsarbete. Vi riktadeuppmärksamhet på driften och beredskapsplaneringen, inte bara påavfallshanteringen. Vi ökade insatserna för säkerhet också i de äldreaggregaten, inte bara i de nya och säkrare. Dettavar alltså före . Självfallet innebar olyckan i Hanisburg att vi inomregeringen noga övervägde vad som ylteriigare måsle göras. Del stod klartalt vi måsle noga la reda på vad som hänt. Pä regeringens uppdrag följdekärnkraflinspektionen mycket nära händelseförioppet och bedömdevilka omedelbara åtgärder som kunde komma att behövas. Vivar också på det klara med att viktiga delar av besluten om kärnkraftens roll ivår energiförsörjning måsle anstå i avvaktan på slutsatser av . Viinsåg alt vi måste la oss tid alt på nytt gå igenom riskbedömningar ochsäkerhetsanalyser. Lika litet som vi tidigare från sida kunnatacceptera den socialdemokratiska kritiken för att hårda krav pä avfallshanteringengenom villkorslagen orsakade kostnader kunde vi nu avslå från att myckelallvarligt pröva säkerhetsbedömningen för driften, även om följden blevkostnader för att vänta med att ta färdiga aggregat i drift. Jagtycker alltså varken all skall behöva betala kostnaderna för deldröjsmål som har orsakat eller alt skall kräva av trepartiregeringensrepresentanter att vi skall betala kostnader för exakt samma slagssäkerhetsbedömning, fördel är nämligen precis vad det handlar om. Del var intemindre angeläget, , att se till alt man fick säkra metoder för atlklara avfallshanteringen än atl man nu ser till och tar kostnader för alt viflr en säkrare drift av de reaktorer som är i gång. Vi hade föredragit alt fånågra dagars eftertanke och överläggningar mellan Energipolitiken, in. Energipolitiken,tn. partierna- vilket påminde mig om att jag har sagt - om vilka exaktaslutsatser som borde dras för den fortsatta handläggningen. blev del alltsåinte så, eftersom socialdemokraterna redan hade bestämt vilken linje man avsågatt driva. Fårjag här säga som svar på det hade att anföra mot intervjuullalandensom jag har gjort i denna sak, alt jag har på inget sätt förnekat alt vi harhaft ett utmärkt samarbete vi har utarbetat propositionen. Vi harockså accepterat de politiska bedömningar som socialdemokraterna gjorde och sominnebar atl man på egen hand ville gå ut med beslutet om att sedan skjuta på helakärnkraftsavsniltet i propositionen. Det var bara på denna enda punkt som jaghade en invändning all göra. Vi tyckte att vi hade behövt litet lid på oss förövertäggningar, och kanske hade det varit till fördel för båda våra partier omdessa överläggningar ägt rum i ett mindre uppskruvat skede än det som rådde närHarrisburgolyckan var som mest aktuell. Närdet så blev klart all del var en majoritet i för en folkomröstning ikärnkraftsfrågan, inbjöd regeringen de andra partierna till övertäggningar omutformningen av en folkomröstning. Regeringens främsta strävan var hela lidenatt samla partierna till en enighet om formerna för en omröstning. Det varenligt vår mening viktigt atl man kunde komma in på endiskussion i sakfrågan, sä att man slapp öda tid på och irritera väljarna meden lång och utdragen diskussion om procedurfrågor. Enannan utgångspunkt för regeringen har varit atl vi ansett det naturiigt attminoriteten i i kärnkraftsfrågan-centern och kommunisterna-skulle fäett avgörande inflytande på särskilt innehållet i del alternativ de företräder.Lika rimligt har vi ansett det vara alt tillgodose kravet från riksdagensstörsta parti att vänta med den slutliga utformningen av frågorna till dess hade inhämtat mera kunskap om efTekterna av Hanisburgin-cidenlen. Ioch för sig hade det kanske funnits skäl för att fastställa frågorna redan ivår, som man har velat från centems och kommunisternas sida. Man skall dock somjag ser det inte överdriva betydelsen av det. Det slår ju ändå klart atl ettalternativ är det förslag om en snabb avveckling av all kärnkraft som centernoch kommunisterna slår för och att ell annat alternativ bygger på regeringensenergiproposition, i den här delen utarbetad i nära samråd medsocialdemokraterna och moderata samlingspartiet. Detta är del viktiga. Alt visedan väntar med att slutgiltigt fastställa frågornas exakta formulering kanjag inte se betyder så väldigt myckel. Jagvill tillfoga atl valet mellan de här två alternativen självfallet inte är enfråga om ja eller nej till kärnkraften. Vi har kärnkraft i i dag.Centern och vpk vill att vi skall använda de aggregat som är i drift, men altde skall avvecklas inom tio är. Vi andra tycker alt det är rimligt alt vianvänder de investeringar som har gjorts och som görs och atl vi sedansätter stopp för kärnkraften. Föroljeberoende, försörjningstrygghel och svavelföroreningar, för prisutvecklingenoch för balansen i vår ekonomi är del här en myckel viktig skillnad.Men den är inte så enkel som ja eller nej lill kärnkraft. Vihar satsat styck för varje kärnkraftverk som ärpraktiskt tagel färdigt men ännu inte tagits i drift. När de kärnkraftverkenväl byggts kan de ge oss elenergi lill ett mycket måttligt pris. Avslår vi frånatl använda dem, måste vi i stället importera olja lill myckel dryga kostnader.Del är därför självklart alt del kostar pengar även att vänta ett enda år medatt ta färdiga reaktorer i drift. Viär överens om alt ta den kostnaden, därför att vi ställer mycket stora krav påsäkerheten. Desto viktigare är det då att vi utnyttjar fram tillfolkomröstningen för att verkligen skaffa oss bästa möjliga undertag för ellställningstagande till kärnkraftens roll i vår energiförsörjning. Regeringenhar vidtagit ett antal åtgärder inför folkomröstningen och riksdagensställningstagande .