prot · G209110 · 1978-12-31 00:00:00 — Detgäller framför allt att tala om alt möjligheterna finns att få fram sådanaägandeformer, som skulle ha en mycket positiv effekt i dessa bygder som jag nuhar talat om. Vianser alltså atl den nya lagen i stort sett är en klar förbättring iförhållande lill den lidigare. Vi anser också att man bör skärpa tillständsgivningenså alt den omfattar släktförvärv och arv. Även de teslamentariska förvärven börunderkastas denna prövning. Jag yrkarbifall till vår motion nr 2166. Jag förutsätter atl meningsmotsättningarna mellan reservanterna ochutskottets majoritet kommer atl belysas ganska utförligt i den efterföljandedebatten. För alt spara kammarens dyrbara och knappa lid skall jag därförbegränsa mig till att bara kommentera några punkier i de inlägg som har gjortsav och . Denbeskrivning som gav när del gäller förarbeten för den lag somvi nu behandlar tyder ju pä stor enighet hela vägen. Del understrykerytteriigare vad jag sade i milt första inlägg om den enighet som f n.föreligger om svensk jordbrukspolitik och som också kom till uttryck när vifattade vårl slora jordbrukspoliliska beslut . Mot denbakgrunden är del litet egendomligt atl socialdemokraterna i fråga om dekommunala förvärven har gäll ifrån den ståndpunkt som även den socialdemokratiskerepresentanten intog i utredningen. Jag vill därför anföra följande. Kommunernaär enligl den nuvarande jordförvärvslagen som bekant undantagna fråntillsiåndspliklen. Men vid lagens tillkomst föratsattes att kommunerna inteskulle begagna sig av lillståndsfriheien ulan atl först samräda medlanibraksnämnden. Detta tycks inte ha fungerat riktigt som man väntat sig,eftersom själv i sina direktiv till jordförvärvsulredningenifrågasatte om inle samrådsförfarandet, som då var frivilligt och är såalltjämt, borde göras obligatoriskt, dvs. skrivas in i lagen. föreslår vi enregelrätt prövning, och som utskottet påpekar innebär ett obligatorisktsamrådsförfarande inle några administrativa lättnader eftersom del är en minstlika omfattande procedur. Mot den bakgrunden är det rikligare att direkt sägaalt de kommunala förvärven skall prövas på samma sätt som flertalet andra. Jagvill åter erinra om att jordförvärvsutredningens enkät ger vid handen atlkommunerna har gjort relativt slora och omfattande förvärv för andra ändamål än framtidatätortsbebyggelse eller därmed sammanhängande anordningar. Låt mig få påminnaom att det var en enig ulredning som förordade den ordning beträffande dekommunala förvärven som föreslås i proposilionen. Belräffandejuridiska personers förvärv påpekas det i propositionen att stora och mycketkapitalkrävande enheter ibland bjuds ut till salu och alt del ofta inte ärmöjligt att finna en förvärvare med tillräckliga resurser att förvärva en sådanegendom. Där öppnas alltså möjligheter för de juridiska personerna. Jag villnämna all situationen ofta är densamma för sambruksföreningar. För dem krävsganska stora arealer och ganska slora kapital. Följaktligen har de ocksåmöjligheter att förvärva fastigheter eftersom andra köpare ej går all finna. HansWachtmeister började sitt inlägg om släktförvärven med atl säga atl man i denhär lagen bara tycks ha tagit hänsyn till köparen och inte lill säljaren. Jagtycker inte att det är ett riktigt påstående, bl. a. därför att ingen kantvinga en säljare alt frånhändasigsin fastighet. Till detta villjag lägga alldet är helt naturiigi att man i den framtida jordförvärvslagstiftningen iförsta hand måsle se till att de som skall starta jordbruk får sådana villkoratt de har möjlighel att förvärva den mark de behöver för sinjordbruksproduktion. Den lagrådsremiss som ligger till grund för denproposition vi nu behandlar var utformad av trepartiregeringen. Här föreliggeralltså en förändrad ståndpunkt från i förhållande till den manredovisade inom trepartiregeringen när förslagel sändes pä remiss tilllagrådet. Jagvill beträffande släklskapsundantagen framhålla att alltför vidsträcktaundantag från tillståndsplikten är oförenliga med den nya lagens syften. Mankan däremot inte gå så långt med en begränsning av undantagen atl man ingriperi dispositioner inom den allra närmasie familjekretsen, dvs. mellan föräldraroch barn. För egen del anser jag - vilket också anförts av de fleslaremissinstanserna - att vi i det förslag vi nu behandlar gjort en lämpligavvägning mellan dessa tvä intressen, nämligen lagens syften å ena sidan ochsläklintressena å den andra. Jordförvärvsutredningenhar beräknat att antalet tillståndskrävande släkt-förvärv genom köp, byte ochgåva uppgår till omkring 5 000 . Regeringens förslag innebär attyueriigare 18 96 av släktförvärven kommer att tillståndsprövas. Jag skallytteriigare framhålla vad jag sagt i proposilionen, nämligen alt man vidtillståndsprövningen skall ta hänsyn till om det finns ettsläktskapsförhållande. Dessutom bör man komma ihåg atl om den släkting - syskoneller syskonbarn - som vill förvärva fastigheten ämnar ägna sig ål jordbrakkommer tillståndsprövningen i sig inte alt innebära något hinder eftersomförvärvstillstånd kommer att lämnas. Motivet för atl vi här vill begränsasläktskapsförvärven, så som vi föreslår i propositionen, är att vi vill stärkasambandet mellan ägande och brakande. I vissa delar av vårt land, därbefolkningen flyttar ut och det sker en utglesning, är det en mycket vanligföreteelse att relativt avlägsna släktingar behåller marken och att den därförinle ställs lill förfogande för dem som bor kvar i orten och önskar förvärvamark för alt ägna sig åt jordbrak. () kortgenmäle: Det är alldeles riktigt som jordbraksministern säger atl jag idirektiven till jordförvärvsutredningen konstaterade att samrådet tidigarekanske inte hade fungerat särskilt bra mellan kommuner och lantbruksnämnder.Det var därför somjag ansåg all man borde pröva om man skulle ha etlobligatoriskt samråd. Utredningen kom sedan fram till det förslag somjordbruksministern har lagt fram. Men vi reservanter har lagil intryck också avremissinstanserna. Jordbruksministern vet ju alt del är rätt mångaremissinstanser som har landat just på den lösning som vi har stannat för. Vihar stannat för den lösningen av principiella skäl, för vi menar alt delprincipiellt är galet all kommunernas markpolilik i sådana här frågor ytterstskall avgöras i lantbruksnämnden. Vi menar att del är mycket viktigt, om manvill hävda den kommunala självstyrelsen i delta sammanhang, att besluten kanfattas av kommunerna. Närjordbraksministern är oroad över den markreserv som kommunerna har skaffat sig,vill jag framhålla att med de uppgifter som kommunerna har måste de försökavara framsynta i markfrågor. Beträffandejuridiska personers förvärv vet jordbruksministern lika väl som jag att detta ihög grad kommerall vara lillämpningsfrågor när del gäller själva hanteringen idepartementet. Vi har den alldeles bestämda uppfaUningen att sä sombestämmelserna är utformade i proposilionen ges möjligheter till en mycket vidtillämpning. Man kan tillämpa den paragraf som gäller juridiska personersförvärv på olika sätt. Det sägs i den paragrafen alt det skall vara möjligtfören juridisk person som bedriver skogsindustrien verksamhet, i vilkenegendomens virkesavkastning behövs, alt utan hinder av första stycket ivederbörande paragraf få tillstånd till förvärv, om inte egendomen med hänsyntill orlsförhållandena bör ägas och brukas av någon som är bosalt pä orten. Mankan tillämpa denna paragraf på sådant sätt all man under alla förhållanden iförsta hand ger möjlighet för t. ex. jorbrakare atl förvärva del aktuellamarkområdet eller skogsskiftet. Vadvi har velat peka på är att del väsentliga och avgörande i dessa sammanhangmåste vara att man ger möjlighet till förvärv ål en brukare eller ettindustriellt företag som kan garantera det största möjliga antalet varaktigaarbetstillfällen. Det är det som vi ser som det viktiga för regionalpolitiken.Och del ärju en regionalpolilisk touche som den här propositionen också skallha. Det är icke atl slå in några öppna dörrar, när vi från socialdemokratiskthåll kräver all få bifall till en reservation som markerar dennainställning i tillämpningen när det gäller juridiska personers markförvärv. HANS () kortgenmäle; Jag vill ta upp problemet med prisbildningen ett lilet lag. De fakiorersom gör all priserna blivit höga på just sädana fastigheter till vilkasförsäljning säljaren avser atl knyta sin egen pensionering är dels denkonfiskaloriska realisationsvinstbeskattningen, dels de begränsningar som påsenare år har införts i säljarens möjligheter all köpa sig en pensionsförsäkringför försäljningsbeloppet, dels inflationen. Det är de tre faktorerna som drar upp priserna värst. Omvi hade en något så när måttlig realisationsvinstbeskattning skulle vi ulantvivel få se ett helt annat utbud av fasligheter pä marknaden. Om viunderiätlade för säljaren alt skaffa sig en pensionsförsäkring i stället föratl, som vi gjorde härom året, försvära del skulle också del uppmuntra honomlill all sälja. Inflationen har vi svårare alt komma åt - det erkännes. Meninflationen verkar på tvä säu. Dels verkar den så all köparen blir angelägen aukomma över fast egendom, dels verkar den så atl säljaren blir mindre benägenalt avhända sig fast egendom. Priskontrollen-för atl återkomma till den -avhandlades på etl symposium vidLantbraksakademien . Man kom då fram lill att metoder attberäkna avkasiningsvärdet - det är del värdet som borde ligga lill grund för prisbildningen- aldrig för något praktiskt värde, därför alt förräntningen för flertaletgårdar i jordbruket underen har varit plus minus noll. I sä fallborde också fastighetspriserna vara noll, men som bekant är de inie alls det.Det är en svårighet som några lantbruksnämnder har påtalat i sina remissvar.Därför måste man gä fram mycket försiktigt, så att säljaren inle blir orimligthårt drabbad. För att bemöta del som anförde om de kommunalaförvärven vill jag citera några rader ur betänkandet, nämligen "att kommunenligt regeringens lagförslag som nämnts ges en särställning när delgäller förvärv av sådan fast egendom som med hänsyn lill den framtidautvecklingen krävs för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande ordning. propositionen föreslagna tillståndsprövningen kan med hänsyn härtill inleanses inkräkta på kommunernas möjligheter all fullgöra sina uppgifter enliglkommunallagen eller annan lagstiftning." Jagkan inle finna atl och de socialdemokratiska reservanterna harklargjort vad det är för faror som skulle vara förenade med regeringens förslagbeträffande de kommunala förvärven. Här sägs klart atl de uppgifter somkommunerna har atl sköta icke skall förhindras. Det är sä klart utsagt atlvarje farhåga på den punklen torde vara undanröjd. Närdel gäller de juridiska personernas förvärv nämner hänsynentill sysselsättningen. Del är rikligt att sysselsättningen är en mycket viktigfaktor vid bedömningen. Men skall vi komma ihåg atl om man får enstark ökning av de juridiska personernas förvärv, sä får man också enytteriigare utglesning av stora delar av vårt land. HansWachtmeister talade om priskonlrollen. Vi är alla mycket bekymrade över destarkt stegrade priserna. Men har inle på något sätt i sittanförande eller i den moderata reservationen klargjort pä vad sätt det förslagtill prisbedömning som vi framlagt i lagen skulle vara negativt från den här synpunkten.Det vi föreslår ger ju ändå ökade möjligheler att dämpa prisutvecklingen. () kortgenmäle; Det måste väl ändå stå klart för jordbruksministern atl del, om ettmarkförvärv som kommunen bedömer som angelägel slår i strid med ettjordbraksinlresse, har en viss betydelse var beslutet slutgiltigt kommer atlfattas - om del blir i lanibraksnämnden eller av den kommunala församlingen. Vimenar nog ändå att del, med det ansvar som en församling har förkommunens utveckling, måsle finnas möjligheter för kommunen all fatta delavgörande beslutet. Men del skall naturiigtvis ske efler del obligatoriskasamråd som vi här förordar. Vi föratsätter därvid atl kommunen är beredd alt taalla de jord poliliska hänsyn som rimligen bör tas i dessa sammanhang men sominte i alla lägen får ta över del kommunala intresset. Vi har på denna punktsett underliga resultat av den förra trepartiregeringens tolkningar av bl. a.den fysiska riksplaneringen, vilket t. ex. i skapat en märklig situationi diskussionen mellan kommunalmän och jordbraksintressels företrädare. Närdet gäller sysselsättningen kan jag såsom exempel la etl sägverksfö-retag iglesbygden, som sysselsätter ett 40-tal människor. Just detta förelagsförutsättningar att driva sin verksamhel kan ha lika stor ellerstörre regionalpolilisk betydelse än ett kombinerat jordbraksföretags. I ensådan situation kan man inte under alla förhållanden säga all del kombineradejordbruksförelaget skall gå före såsom förvärvare, ulan man måsle väga intyngden av de sysselsättningstillfållen som skapas av det lillasägverksfö-retaget och ge även del chansen att få vara med och förvärva mark,om det underiättar för vederbörande förelag all fortsätta all fungera i sinhembygd. Dessatillägg har vi velat göra genom vår reservation till ulskoitets belänkande föratl därigenom säkra en rimlig tillämpning i regeringen av dessa bestämmelser.Vi har sanneriigen när det gäller den förra trepartiregeringen upplevt atl denunderstundom ganska ensidigt har tolkat beslämmelserna till förmån förjordbraksföretag, fastän ett företag av nämnd karaktär kanske i ställetborde ha fått chansen. HANS () kortgenmäle; Del är alldeles riktigt som jordbruksministern anför att vi har haftpriskontroll tidigare och all den inte är någon nyhet. Men meningen med vad somhär sägs om priskonlroll ärju atl den skall aktiveras och skärpas. Vi moderaterhar klart och tydligt framhållit alt det är fråga om ett negativt syslem, somger utrymme för godtycke och ett mätt av rättsosäkerhet, vilket vi inte kanacceplera. kalkylunderiag kan ge ett resultat, medan enköpare som resonerar frän andra utgångspunkter kan komma lill ett helt annat.Del är alllid obehagligt med ett system som direkl inbjuder till pengar underbordel, lill svarta pengar som kommer all gå vid sidan av fastighetsaffårerna.Vi känner till detta frän hyresmarknaden. Det kommer väl atl bli ungefårlikadant här. Eftersom vi rör oss ule iskogen och päjordbruksmarknaden villjag berätta en liten hisloria förjordbraksministern för all klariägga hur en för hård prisreglering verkar.Under åren närmast efter kriget var jag chef för bränslekonloret i mitt hemlänoch hade såsom sådan all kontrollera att rotposter inle åsalles etl värde somstred mol kungörelsen om normalpris. I ett fall var en rotpost värderad till . Jag kom emellertid fram till alt del högsta pris som med tillämpning avnormalpriserna kunde komma i fråga var . Jag framhöll delta försäljaren och sade alt jag skulle begå tjänstefel, om jag gick med på det högrepriset. "Jägmäslar'n", sade säljaren, "ser han katten som sitterdär borta. Del är en väldigl fin katt. Den katten kostar . Jag säljerrolposlen för 7 000." Då fick han i alla fall vad han ville. Sä kommer detatl gä också här. Om en kommun behöver förvärva mark för tätbebyggelse eller förverksamhet som kommunen måste kunna sköta för atl fylla sin uppgift enligtlagar och förordningar, sä kommer kommunen atl få tillstånd till det förvärvet. Detmåste väl ändå vara rikligt atl man fåren likartad bedömning i fråga om jordbruksmark.Det står helt i överensstämmelse med vad vi har sagt om de jordbrukspolitiskariktlinjerna i övrigi, all vi skall så långl del är möjligt skydda åkermarkenför att den skall kunna användas för jordbraksproduk-tion. Delslår ingenstans i propositionen att juridiska personer under alla Jörhållanden,som uttryckte det, skall förvägras att köpa mark. Jag gavredan i mitt första inlägg exempel på fall där man i stället skall göra denbedömningen att juridiska personer skall kunna förvärva marken. TrotsHans Wachtmeisters senaste inlägg står det för mig fortfarande lika oklart påvad sätt en utökning av lantbruksnämndemas möjligheter till skärpt priskonlrollskulle kunna motverka det önskemål som själv har, nämligen attdämpa prisstegringen på jordbruksfastigheter. Andrevice talmannen anmälde att anhållit att lill protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytteriigare replik. Jag hade tänkt inleda detta anförande med att välkomna den storaenighet i vilken det tycks vara möjligt att anta de föreliggande lagförslagen.Men efter alt ha lyssnat till de replikskiften som förekommit börjar jag blifundersam över hur det står till med enigheten. Låt mig därför i stället sägaatt jag hoppas alt man inte riktigt menar allvar med de pressade skrivningarsom förekommer i de olika reservationerna. Omriksdagen nämligen skulle bifalla alla reservationerna, skulle vi ha tillbaka1965 års lagstiftning. Och den vill vi inte ha -det är alla eniga om. Jag villmed glädje instämma i vad jordbruksministern har sagt om önskvärdheten av enrevision av lagstiftningen , som var en olycka och som ledde till en rad ickeönskvärda utvecklingstendenser. Jag vill erinra om att detta mycketstarkt framhölls inte minst från sida. Närjag , efter tankeutbytena om tolkning, vill helt och fullt försvarautskottsmajoritetens hemställan, är jag väldigt glad över atl också kunna sägaaU den här gången har inle haft anledning alt anföra någon som helstreservation. Vid1965 års riksdag var det enda parti som krävde avslag på denproposition som då antogs. Den propositionen hade utarbetats på grandval av endepartementspromemoria och ansågs av många illa förberedd. Så visade sig ocksåvara fallet. Det förslag som det nu finns grundad anledning förmoda kommer attersätta lag har, vill jag påstå, föregåtts av noggranna förberedelser. Eftermångårigt intensivt motionerande i om översyn av lagtillsatte, som redan påpekats, i sin egenskap avjordbraksminisier den ulredning som utgjort underiag för dagens förslag.Ulredningen fick sedan tilläggsdirektiv av . Ulredningen var,som också påpekats, i alla väsentliga drag enig. I sammanhanget bör påpekas atlden moderata reservationen i utredningen inte alls gick så långt sommoderaternas reservation till utskottsbetänkandet. Propositionenvar nästan färdigskriven under tid som jordbraksminisier.Skrivningen godkändes också av i trepartiregeringen utan anförandeav ens den reservation som deras utredningsman hade avgivit. Jag utövar intenågon kriiik mot detta, men jag beklagar atl man inte kunnai hålla sammastronga linje i den fortsatta behandlingen som man hade efter det intensivautredningsarbete som skett. Detta gäller också de reservationer somsocialdemokraterna här har ansett sig behöva knyta lill utskottsbetänkandet. Detkan ju vara intressant att nämna atl när lag antogs, föregicks den avdebatter med 79 anföranden i andra kammaren och 44 anföranden i förstakammaren, sammanlagt alltså 123 anföranden. Även om det förekommer en delnyanser i replikskiftena här villjag uttrycka den förhoppningen att den någotkortare debatten är elt uttryck för att vi har ett lagförslag som grundarsig på både stor enighet och klokskap och leder till en rikligare utveckling änden lidigare lagen. Tillåtmig att la ett citat ur ett av de tal som hölls förta gången och som visar enförvånansvärd aktualitet; "Markensoch markresursernas utnyttjande är inle bara en fråga av utomordentligekonomisk räckvidd. Den rymmer i sig en mängd problem av ideologisk ochpolitisk art som i alla lider engagerat människorna. Överallt i väriden hartillgången på jord, lämplig atl odla, varit föratsättningen för statersuppkomst och utveckling. Mänsklig kultur har uppstått, blomstrat och gått underberoende på hur stater och människor utnyttjat sina markresurser. Fattigdomen,nöden och svälten i utvecklingsländerna beror till stor del på alt dessa ländermisslyckats med sin markpolitik och med utnyttjandet av sina naturresurser. Effektiviteten i olikaländers jordbrak sammanhänger med vilka som har äganderätten lill jorden,vilka som brukar den och villkoren för braknings-rätten. Självägande bönder medtillräckliga markresurser till sitt förfogande har visat sig vara debästa garanterna för en riklig tillgäng på livsmedel. Etl rationellt drivetjordbruk är en förutsättning fören utvecklad industri och vice versa. Det ärdenna växelverkan mellan jordbruk och industri som skapat välståndet och denhöga levnadsstandarden i väslväridens kulturiän-der. Det finns knappast någonfråga av politisk art som är av slörre betydelse än en rätt bedrivenmarkpolitik och ett förnuftigt utnyttjande av naturresurserna." Så fortsätter ErikGrebäck, den gången reservant i tredje lagutskottet: "är inle jordbraket som i och för sig skapar problemen. Det är i Slällel den moderna tekniken, den industriella utvecklingen och befolknings koncentrationen som givit upphov till alla våra bekymmer av markpolilisk art men även i fråga om vattenvård, luftföroreningar, biocider och naturvård i vidsträckt bemärkelse. Menvi får aldrig glömma bort att jordbruk och skogsbruk inle bara kan bli en frågaom ett tekniskt fulländat utnyttjande av mark- och naturresurser. Det finns enbiologisk faktor med i spelet, som våra dagars teknokrater ochcentralbyräkrater har alltför lätt alt förbise. Etl uthålligt jord- ochskogsbrak förutsätter ett samspel mellan teknik och biologi, mellan levande livoch död materia, vilket inte har sin motsvarighet inom industriproduktionen. Jordbruketarbetar med produktionsfaktorer som vi människor endast i begränsadutsträckning kan kontrollera och bemästra. Över klimat, värme, nederbörd ochsjukdomar bland växter och djur bestämmer andra krafter än våra. Människorna ijordbruket måste leva med naturen och inte mot den. Det är därför som allakritiklösa jämförelser i lönsamhetshänseende mellan industriproduktion ochjordbraksproduktion enligl min uppfattning ofta blir sä meningslösa ochmissvisande." Såfortsatte debatten den gången. Jag lycker del är intressant att ta en bit urden debatt som alltjämt har så hög aktualitet. Jag tillåter mig nu attgöra kommentarer till de inlägg som redan gjorts. Jaghoppas att den lag som föreslås rent allmänt skall leda lill uppfyllelsen avde fina deviser som är avsedd, att den skall leda lill ett aklivi brukande istället för passivt ägande och atl man genom de olika åtgärder som här föreslåsskall nå fram till de avsikter man har atl begränsa markvärdestegringen ochbemästra de övriga problem som har nämnts. Jagvill instämma i de kommentarer som gjorts av jordbraksministern belräffandekommuner och släktförvärv. SvanteLundkvist har inlett debatten med atl säga atl vi alla är inställda pä atlbekämpa den markprisslegring som blev en följd av den liberalisering sombeslöts 1965. Då vill jag bara säga alt pä samma gäng är del lilel förvånandeatt man inte är beredd atl ställa sig bakom de ändrade förhållanden som dennanya lag föreslår belräffande kommunernas förvärv, belräffande additions-köpenoch beträffande industrins roll i sammanhanget. Den begränsning som drabbarkommunerna får inte pä någol sätt hindra utveckling, expansion och bebyggelse.Del framgår också myckel klart av olika skrivningar i proposi- Samtidigtvill jag säga atl när del gäller atl eftersträva högsia möjliga sysselsättningställer jag mig helt bakom de ambitioner som gav uttryck åt.Men kvar står det faktum atl del inle växer en enda kubikmeter mer pä denskogsmark som ägs av sågverken, och del är inte säkert att det blir mersysselsättning än med någon annan ägare. Resonemangen härvidlag är väldiglsvåra att komma lill rätta med, och jag vill understryka all del ju inle finnsangivet något idiolslopp för vare sig kommuner eller industri. Vederbörande fårrimligtvis undergå samma prövning som andra förvärvare har alt undergå. Beträffandeadditionsköpen lalar också förökad sysselsättning. Del ärhelt självklart all progressiva företagare skall kunna utveckla och utöka sinaförelag. Men det innebär inte att man skall kunna få lägga samman förelag sombör bestå var för sig. Om man lägger samman förelag som kan bestå var för sigleder detta nämligen oftast lill minskad i stället för ökad sysselsättning.