prot · G209116 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag ber alt få tacka justitieministern för svarei. Svaret ärju entolkning av flottningslagen, och på själva svarei är det väl ingel fel, men jagmenar atl det däremot är fel på flottningslagen. Denpraxis som tillämpas på det här området måsle anses vara högstotillfredsställande. Flottningslagen föreskriver all när flottning pågår skallskadorna regleras. I regel är det så all man har träffat avtal med byalag, sombedriver fiske eller som har floitningsanordningar pä sina gemensamma marker,men del kan också vara avtal som man har träffat med enskilda fastighetsägarenär man har förlagt anordningar på deras fastigheter. Det gäller här inle baraersättning för förfång eller för den skada eller det intrång som det flottadevirket medfört, utan också ersättning för det intrång och det hinder somflottledsanordningen som sådan medför. Närflollningen upphör sägs avtalen upp. Det finns således dä inte längre någotskaderegleringsavtal. Del är klart att man gjorl della därför att man menaraltnågon flottning inte längre pågår. Men det innebär alt de skador och detintrång som de kvariämnade floitledsanordningarna medför ändå kvarstår. Eflerdel all flottningen har upphört och avtalen har sagts upp finns del såledesingen som ersätter uppkomna skador, trots alt de flottande under många, mängaår haft nytta av flollningsanordningarna, som ju har tillkommit i akt ochmening atl underlätta flottningen. Men helt plötsligt upphör ansvaret förskadorna. Delta gäller, såsom också sägs i svarei, inle bara icke avlystaflotlleder utan naturligtvis också avlysta. Etttypexempel är Ljusnan, därjag tror del var som man avlyste flotlleden.Under den tioårsperioden har man med AMS-medel avrustat flotlleden frän fastaanordningar. Men har dessa anordningar nalurliglvis varit lillförfång, utgjort hinder och åstadkommil eller kunnai innebära skada-jag villnäsian påstå både päenskild egendom och för enskild människa. Sammasak kommer att hända med . Vi har, irorjag, fem älvar kvar idagens där det fortfarande bedrivs flottning, även om det talas om atlflottningen också där kommer att läggas ner . Min uppfatining är attflottningslagen måste ändras. hemställa tilljustitieministern att se över flottningslagen när det gäller de här problemenoch snarasi föreslå den erforderliga lagändringen. Jag tyckeralt vi kan varaöverens om att det sätt varpå de här frågorna handläggs är synnerligenotillfredsställande. Frågor om- hur den här lagstiftningen skall se ut har behandlats av vatienlagsutredningen,som avlämnade elt stort betänkande med förslag till ny vattenlag.Under den ulredningen har man inte funnit anledning att föreslå några ändringari den rättsliga regleringen av de frågor som är aktuella. Anledningen därtillsäger ulredningen vara bl. a. au några önskemål om mer omfattande reformer inlehade framförts lill utredningen och au några sådana inle heller borde komma ifråga på grund av floitningens alltmer minskade betydelse somkommunikationsmedel. godtogs i allmänhet vid remissbehandlingen. Irtågra remissyttranden - frän Umebygdens tingsrätt, kommun ochVästerbottens länsorgan för vattenkraftsfrågor - påtalades emellertid behovetav medel för ålersiällningsåtgärder. I den män den rättsliga regleringen enligtgällande och av ulredningen föreslagen lagstiftning skulle anses varaotillfredsställande kan frågan tas upp i samband med del arbete på en nyvattenlag som pågår inom på grundval avvaltenlagsutredningens betänkande. CURTBOSTRÖM (s): Jag tror del var någon enmansulredning som i slutet av 1960-talel hadeatl se på dessa frågor. Om jag inte minns fel föreslog vederbörande all manskulle ta ut en avgift per flottad kubikmeter och att den avgiften skulle användasför ålersiällningsåtgärder. Au problemet hade varit uppe till behandling råderdel ingel tvivel om. Del är all beklaga all man inie hargenomfört dennaändring. Menjaganseraii vi måste genomföra den med hänsyn till de människor somi dag drabbas av dessa skador vid älv -och som i framliden kommer alldrabbas vid de andra älvarna - utan all hitta någon som är beredd au betala föralldeles uppenbara skador. Överläggningenvar härmed slutad. Omrutinerna vid förvaring och förstöring av beslagtagen narkotika §7 Om rutinerna vid förvaring och förstöring av beslagtagen narkotika Jusiiiieminisiern erhöll ordet för allbesvara () anmälda fråga, 1978/79:445, ochanförde: har frågat mig om jag anser alt nuvarande rutiner förförvaring och förstöring av beslagtagen narkolika är tillfredsställande och,om inle, om jag i så fall avser atl ta några initiativ för all förbättrarutinerna. Frågan är ställd mol bakgrund av vad som har framkommit Omrutinerna vid förvaring och förstöring av beslagtagen narkotika beträffande förvaringen avnarkotika hos polisen i . Bestämmelserom förverkande av narkolika finns i narkotikastrafflagen (1968:64). Enligl 7 §i lagen gäller all narkotika, som har tagits i beslag, inle får förstöras innansocialstyrelsen har underrättats och bestämt hur det skall förfaras mednarkotikan. Inompolisen är det polisstyrelserna som har ansvarel för försäljning eller annatförfarande med egendom som har förverkats. Enligl 11 § lagen (1974:1066) omförfarande med förverkad egertdom och hillegods ankommer del på rikspolisstyrelsenall lämna närmare föreskrifter. Utförliga sädana har utfärdats och gäller fr.o. aktuella fallet pågår f n. en förurtdersökning under ledning avlänsåklagarmyndigheien i och . Rikspolisstyrelsenhar upplyst atl mau, på grurtdval bl. a. av vad som framkommer vidförundersökningen, kommer all överväga om ändringar i föreskrifterna ärpåkallade. Vadsom har förevarit är också föremål för justitieombudsmannens prövning. Jagvill också nämna alt regeringen i proposilionen 1978/79:111 (bil. 4) harföreslagit alt 7 § narkotikastrafflagen skall ändras i syfte att förenkla deratiner som gäller i fråga om förfarandet innan beslaglagen narkolika fårförstöras. Motbakgrund av vad jag nu harangen finner jag det inief n. påkallat med någotsärskilt initiativ från min sida. Jag ber allfå tacka justitieministern för svaret. Kanman lita på polisen? Så löd rubriker i våra båda kvällstidningar häromdagen.Och del är inle bara kvällstidningarna som känner sig oroade inför vad somhänder i samhället. Man känner stor oro på grund av den försvunna narkotikan ipolishuset i , stor oro på grund av alt två poliser har avslöjats somspioner. Här skall inga domar fällas; förundersökningar pågår. Men man måstevara förstående inför allmänhetens oro. Narkotikaproblemeti värt samhälle ger oss all anledning lill siororo. Det är många liv somskördas, många familjer som lider oerhörda kval i narkotikans spår. Vi får läsaom en hel del i tidningar och höra mycket i andra massmedia. Men vi skall varapä det klara med att det allra mesta försiggår i det tysta. Detär sanneriigen ingel anständigt liv de här människorna lever. Det är heltenkelt förnedrande för värt välfärdssamhälle att vi inte lyckals skapa ettalternativ lill narkolikasamhället. Vi har kanske lyckats med den tekniskavälfärden, men vi har definitivt inte lyckats med den omsorgsfulla, mänskligavälfärden. Konkurrenssamhällethar gjorl atl många människor känner sig ulanför, och de försöker då ofta skapasin egen lycka med droger. Det ställs stora krav på oss politiker, och det medrätta. Vi skall ingripa, och vi skall visa handlingskraft för att komma tillrälla med dessa problem. åtgärder och det behövspolisiära älgärder. I diskuterade vi i går narkotikaproblemet och vadman börgöraåidei. Men vad hjälper sociala och polisiära ålgärder när sådant somhänt hos är möjligl? Rutinerna varierar i olika polisdistrikt,får jag lill uppgift när jag försöker ta reda på hurdetia kunnai ske. 1Huddingefallet var i varje fall narkotikan inlåst i elt skåp. Men i ett annatfall, i ett annat polisdistrikt, harjag fått mig berättat all narkotikanförvarades hemma hos en polisman, föratt den skulle brännas i hans villapanna.Del är minst sagt upprörande om det förhåller sig sä. Äveni Huddingefallei finns del mänga frågetecken i hanteringen. Den 10 maj 1977avvisade högsia domstolen prövningen av hovrättens dom. Först dert 8 december1977, alltså , skriver åklagaren lill socialslyrelsen om attnarkotikan får förstöras. polisdistrikt får besked allnarkotikan får förstöras, men del händer ingenting. Jag förstår atlallmänheten reagerar. Jag reagerar som politiker. Jagnoterar au justitieminislern i sitt svar säger all övervägerförändrade rutiner och alt även JO prövar frågan. Och därför anserjustitieministern inie f n. några åtgärder påkallade. Men vi får kanskeanledning atl återkomma lill frågan i kammaren. Omnya lokaler för geologiska undersökning Överläggningenvar härmed slutad. §8 Om nya lokaler för geologiska undersökning Budget- och ekonomiministern erhöllordet för au besvara () anmälda fråga, 1978/79:433,till industriministern, och anförde; har frågal industriministern när regeringen räknar med altnya lokaler för geologiska undersökning(SGU) i skall kunnaprojekteras och byggas. Frågan har överiämnats lill mig. härtill regeringen redovisat ettbyggnadsprogram samt hemställt om projekteringsuppdrag för om- och nybyggnaderav kontors- och verkstadslokaler för de enheter inom SGU som är lokaliseradetill . Ärendet bereds f n. inom . Jag har för avsikt attinom kort ta upp frågan om ett projekieringsuppdrag till iregeringen. Enligl den handläggningsordning som gäller för statligabyggnadsärenden prövas normalt frågan om lidpunki för utförande avbyggnadsarbetena först sedan projekteringen nått det siadium atl en säkerkostnadskalkyl för arbetena föreligger. Enligt tidsplan förprojektering och upphandling av det föreslagna projektet kan byggnadsarbetenapåbörjas tidigast . Tiden för byggande har byggnadsstyrelsenberäknat lill drygl ett är. Jag ber atlfä tacka för svaret. SGU i bedriver f n.verksamhet i sex lokaler. Ca en iredjedel av 2 protokoll 1978/79:116-119 Omnya lokaler för geologiska undersökning verksamheten pågår iförhyrda utrymmen. Trångboddheten är enorm. Imars månad 1976, alltså för tre är sedan, fick SGU vid etl besök somyrkesinspektionen gjorde förbud att bedriva viss verksamhet i en del avverkstadslokalerna. Tack vare all kommunen ryckt in och skaffat framprovisoriska lokaler har den viktiga verksamheten med underhåll och byggande avborrvagnar kunnat fortsättas. Del var denna del av verksamhetenyrkesinspektionen förbjudit SGU atl utöva i de egna lokalerna. Lokalproblemenhar inneburit mycket stora ölägenheter för SGU i . Styrelsen för SGU harockså vid fiera lillfällen drivit på om en nybyggnad. Förnära etl år sedan redovisade i en skrivelse lill regeringensituationen och hemställde om ett projekieringsuppdrag för om-och tillbyggnadav lokalerna. Man begärde också ett anslag på drygt 2 milj. kr. Man redovisade dä att man skulle kunna ha nya lokaler färdiga idecember 1981, om man fick klartecken från regeringen för projekteringsarbete ioktober. Men ingel besked kom från regeringen. Man hade hoppats pä besked , men inte heller då gav regeringen klartecken. Fören månad sedan var jag i sällskap med ordföranden i bjuden till för au pä ort och ställelillsammans med arbetare, tjänstemän och platsledning få titta pä förhållandena.Jag kan redovisa för regeringen atl bitterheten över lokalsituationen varmycket stor. Man krävde att fä ett besked om lokalerna myckel snabbt. 1SGU:s styrelse tog vi sä sent som på nytt upp frågan ochuttalade oss dä i mycket klara ordalag för att elt bygge måste komma till ståndmycket snabbt. Nuvill jag tolka budgetministerns besked positivt. Han säger att han "harför avsikl alt ta upp frågan om ett projekieringsuppdrag lillbyggnadsstyrelsen". Jaghoppas att man inte bedömer lokalbehovet efter en personalstal,vilket har ifrågasatts, ulan all man med lärdomar inte minsl frän SGU-byggel iUppsala ser lill au det blir möjligt alt åtminstone vid inflyttningen rymma allverksamhel. Detsom bekymrar mig just nu är atl del genom förseningen av regeringsbeskedetskulle kunna bli en ytteriigare förhalning. Jag skulle vara glad om budget- ochekonomiministern kunde försäkra de anställda i att elt besked lillbyggnadsstyrelsen kan ges med allra största skyndsamhet. Budget-och ekonomiministern : Herr talman! Låt mig än en gäng betonaalt jag räknar med alt besked skall kunna komma mycket snart. Under de närmastedagarna kommer överläggningar atl hållas med personalorganisationerna enligtmedbestämmandelagen, och om vi förulsäller att de överläggningarna går bra kanvi möjligen eller i van fall inom den allra fattabeslut i detta ärende. Jag vill också betona atl några förskjutningar iden ursprungliga tidsplan som räknade med inte skall behövaske. räknade med byggstart tidigast och attbyggtiden kunde omfatta drygl . Om inget oförutsett inträffar underprojekteringsarbetet räknar jag med att byggandet skall kunna sättas i gånghösten 1980 och sålunda vara färdigt . Under den synnerligen kortaperiod i del här landet som vi kallar sommar brukar byggnadsarbeten inte sällasi gång. Kan vi sätta i gäng byggandet hösien 1980, vilket alltså är mininriktning, skall byggnaden vara klar hösien 1981. ARNENYGREN (s): Herrialman!Jag beralt få tacka fördetta myckel klara besked från budget-ochekonomiministern. Del innebär atl man nu kan ha förhoppningar om att redan omnågra dagar få det besked som man har vänlat pä. Överiäggningenvar härmed sluiad. StatsrådetCARL erhöll ordet för alt besvara () anmäldafråga, 1978/79:424, lill statsministern, och anförde: Mot bakgrund av aU många proposiiioner avlämnades till den 9och har frågal statsministern om han ansåg alt del med ensådan koncentration är möjligt för den enskilde riksdagsledamoten atl itillräcklig utsträckning och med erforderiig noggrannhet sätta sig in i debehandlade frågorna. Han har vidare frågat om bestämmelsen i 3 kap. 5 §riksdagsordningen, om atl regeringen bör avlämna sina propositioner på sådanatider att anhopning av arbete hos om möjligl förebyggs, hariakttagits. Frågan har överiämnatstill mig. Enligt3 kap. 2 § RO skall proposiiioner angående anslag för det närmast följandebudgetåret avlämnas . Andra propositioner skall enligt 3 §samma kapitel avlämnas om regeringen anser all de börbehandlas under pågående . Medgränslinjer av detta slag är det enligt min mening ofrånkomligt att det uppslåren viss anhopning av förslag från regeringen strax före den dag som anges iriksdagsordningen. Man kan givetvis önska sig atl propositiorterna skulle avgesi en jämn ström under hela ; ett sådant önskemål har också kommit lilluttryck i den av refererade bestämmelsen. Men del är knappastrealistiskt att vänla sig atl koncentrationen i närhelen av del angivnagränsdatumel skall kunna undvikas. Jagvill bara erinra om atl en liknande koncentration i molionsavlämnandel uppstårvid slutet av den allmänna motionstiden. Jag vill också erinra omall klagomål över en alltför stor arbetsbelastning motslutet av regelmässigt har framförts , ålminslone sedanbörjan av della århundrade. Frågan har behandlals i minsl ett tiotalbetänkanden av och i ett stort antal utredningar omriksdagens arbetsformer utan att någon effektiv lösning av problemet har kunnatanvisas. Dennu gällande liden för avlämnande av särpropositioner är vidare inte obetydligtkortare än vad som gällde års . Inom skalläven inrymmas de medbestämmandeförhandlingar som i regel behövs rörande defrågor som behandlas i anslagspropositionerna. Mångaav de proposiiioner som förelagts är resultatet av etl mångårigtutredningsarbete och ofta direkl beställda av . Det ligger i sakensnatur att propositionerna därmed, särskilt i slutet av en mandatperiod, blirmänga och omfattande. Denstörsta svårigheten ligger dock enligl min mening knappast i att propositionernakommer för sent eller för tätt utan i alt de är så mänga och sä omfattande attdel är möjligl för den enskilde riksdagsledamoten atl sätta sig ini alla de frågor som behandlas. Dennaökning av materialets volym och komplexitet är knappast tillfällig utan snarareen lendens som kan väntas beslå under mänga år framöver. Skall den utvecklingenkunna mötas krävs del såviii jag kan bedöma relativt genomgripande förändringari och därmed också regeringens arbetsformer. Jag ber altfä tacka för svarei på mina frågor. Riksdagensmöjligheler att arbeta på del sätt som är förutsatt i gällande författning ärav grundläggande betydelse för vårt samhällsskick och för vår demokrati. Jaghar lill statsministern ställt tvä frågor som berör dessa möjligheler.Statsministern måste ju vara den i regeringen som har det yttersta ansvarel, omriksdagens möjligheter au arbeta pä lagfäst sätt undanrycks genom regeringenshandlande. Delär därför med förvåning jag konstaterar att statsministern överlämnatbesvarandet av frågorna lill samordningsminisiern. Detta är inga samordningsfrågor.Frågorna gäller om regeringen iakttar riksdagsordningen och arbelar i enlighetmed riksdagsordningens anda och grunder. Statsministern borde inte haundandragit sig besvarandet av dessa frågor. Riksdagsledamöternasmöjligheter alt väcka moiioner är - om vi bortser från allmänna motionstiden -avhängiga av propositionernas avlämnande, eftersom motion endasl får avlämnasinom frän det proposilionen anmäldes i kammaren. Underde skall riksdagsledamöterna la del av propositionens innehåll,begrunda det, ofta skaffa sig ytteriigare information i frågan från personerutanför , överiägga med kolleger i , informera intresseradepersoner, t. ex. inom del egna partiet, och höra deras åsikter, kanske göraegna kompletterande utredningar, delta i kommitiésammanträ- deninom riksdagsgruppen, överväga om motioner skall väckas och i sä fall kanskeockså utforma sådana. Varje ledamot skall ha rimlig chans att i tillräckligutsträckning och med erforderiig noggrannhet sätta sig in i varje propositionsfrågor. Under1979 har regeringen, bortsett från budgetpropositionen, avlämnat tio proposiiioner, sex proposiiioner och framt. o. m. 4 propositioner. avlämnades 33propositioner pä över 3 000 sidor. Många av dem innehöll mycket slora ochväsentliga frågor. Regeringen har alltså först lämnai 20 proposiiioner underdrygt , därefter 33 proposiiioner , och efter den härliden 17 proposiiioner under . Att lämna 33 propositioner av den här omfattningen där motionstiden gårul med endasl är, menar jag, i hög grad all försvåra -för au nu inle använda etl starkare ord som sabotera -riksdagsledamöternasarbete. Det är all göra riksdagsledamöternas motionsrätt till en illusion. Denmotivering för detta förfarande som statsrådet anför lycker jag är ganska svag.All det är många omfattande frågor gör det väl sä myckel mer väsentligt aupropositionerna inte kommer så tätt. Jämförelsen med den allmärtna motionstidenhallar i allra högsia grad, för där finns det ingen som helst föreskrift attundvika anhopning. Jagkan inte se att jag har fått något egentligt svar på mina frågor; att tiden i det här fallet har räckt lill för riksdagsledamöterna?Och har bestämmelsen i 3 kap. 5 § riksdagsordningen följts? Jag vill inledningsvis erinra frågeställaren om atl varje statsrådtalar för regeringen, också i frågor som gäller det allmänna hanterandet avproposiiioner. Vidareharjag erinrat om atl den slora arbetsbelastningen under slutet av ärett gammall problem, som möjligen har förvärrats genom att antalet ärenden iriksdagen har blivit alll större och större och att även propositionernasomfattning blivit alltmer betydande. Jagkan t. ex. erinra om all 1976 avgav den dåvarande socialdemokratiska regeringeninte av samtliga proposiiioner under av resp.propositionslid och ca 18 96 av antalet proposiiioner på . 1978 vardel ännu högre siffror. Då avgavs ungefär 28 96 av antalet propositioner vid densista tillåtna tidpunkten. Jag häller gärna med frågeställaren om all dettainte är en tillfredsställande ordning. Mankan dock konstatera all i stor utsträckning har vi i vad avser de viktigarepropositionerna följt de tider som angivits i propositionsförleck-ningarna. Inågra fall har det uppstått förseningar - regionalpolitiken är kanske den meslfrapperande förseningen. I del fallet rör det sig , och detberor på att så sent som fattade ett beslut som innebaratt den regionalpolitiska propositionen måste utvidgas i förhållande till vadsom ursprungligen var planerat i vad gäller ortsklassifi- Det medfördeytterligare arbete, bl. a. för länsstyrelserna. Kortsagt har i fråga om de viktigare propositionerna de tider som ursprungligenangivits i stort sett kunnat hållas. Del har varit denna regerings liksom dentidigare regeringens målsättning all presentera vikliga propositioner ,så att de skall kunna behandlas under vårriksdagen. Även om det innebärarbetsproblem för , tror jag att det skall vara möjligt atl genomföradel. HÅKANWINBERG (m): I svaret nämner statsrådet att konstitulionsutskoltet vid olikatillfällen har haft synpunkter pä propositionsavlämnandet. Jag vill gärnaerinra statsrådet om konstilutiortsutskotlets utlalande , alt när mångapropositioner kan tänkas vara aktuella erfordras prioritering av depropositioner som av olika skäl anses mesl angelägna att få behandlade iriksdagen. Detkan ju inte vara så, herr statsråd, atl det är antalet proposiiioner ochmängden sidor i dem som avgör om en regering är aktiv och duktig i delpolitiska arbetei. Del är innehållet och förmågan atl klara förslagen iriksdagen som är värdemätare. Jaghar begränsat mina frågor lill konsekvenserna för de enskildariksdagsledamöterna av regeringens otillfredsställande handlingssätt. Sedanfinns det många andra konsekvenser - de diskuterades här i kammaren tidigareunder veckan. Kritikenmot propositionsavlämnandet kommer inte endasl från riksdagsledamöterna.Riksdagsdirektören, vars objektivitet väl ingen torde ifrågasätta, har i enskrivelse påtalat den ojämnhet i arbetsbelastningen som uppkommer den härvåren: "Den måsle tillskrivas det förhållandet all regeringensproposiiioner avlämnats och kommer atl avlämnas pä elt sätt som frånriksdagens synpunkt är synneriigen otillfredsställande." Jagerinrar om orden "synneriigen otillfredsställande". Del är nog, herrtalman, ett av de starkaste ullryck som man kan använda när man pä ettstringent och juridiskt sätt skall ge uttryck för ett missnöje. Jag konstaterar fortfarande alt jag inte har fällnågot svar av statsrådet på frågorna om tiden har varit tillräcklig för att geriksdagsledamöterna rimliga möjligheter all sälla sig in i alla propositioneroch hur regeringen lycker att den har hanterat 3 kap. 5 S i riksdagsordningen. Del är alldeles riktigt all propositionernas anlal inle är del centralanär del gäller det politiska arbetet. Det betydelsefulla är vad propositionernainnehåller och vad de betyder för den svenska samhällsutvecklingen. Underdenna riksdag, och under denna vinter och vår, har en rad vikliga frågor kommitupp lill behandling eller skall komma upp till behandling. Del beror i mängafall pä atl så har bestämt. 1 andra fall beror del på atl viktigautredningar har blivit klara i sådan lid att det har varit möjligl att presenteraförslag för denna riksdag. Jagvill fråga vad det är för viktiga proposi*>onersom han ellerhans parti skulle vilja vänta med all behandla. Är del t. ex.irtduslripo-lilik, regionalpolitik, familjepoliiik, trafikpolitik eller någraav de andra centrala frågorna, som onekligen är tämligen omfångsrika? Jagsade i min senaste replik att jag anser det möjligl, även om del innebär enökad arbetsbelastning för , att behandla de centrala frågorna.Partierna här i har ju också diskuterat vilka ärenden som kan skjutaslill senare behandling. HÅKANWINBERG (m): Herrialman!Statsrådet harju inte så stor erfarenhet av riksdagsarbelel, men jag trorhan vet all i frågedebatierärdel frågeställaren-alltså i det här fallet jag -som frågar och inte statsrådet. Jagundrar om regeringen egenlligen tar del nu aktuella problemet på allvar. Jaghar en tidningsiniervju här med statsministern där hansäger ungefär pä della sätt-om del nu är rätt återgivet: Jag kan inte låta blialt skryta en smula med arbetsresultatet i regeringen och ler i mjugg närriksdagen klagar över att den får för mycket atl göra.