prot · G20938 · 1978-12-31 00:00:00 — Det ^irafiksäkerhetsarbete som harbedrivits på olika sätt i värt land harockså ^varil framgångsrikt. Antalet dödade i trafiken har minskat och var under1977 del lägsta sedan slutet av ^1950-lalet. Då skall vi ändå notera allantalet fordon har ökat med ^ell parmiljoner och ^atl antalet unga, oerfarna förare är betydligtstörre . Del ^arbele sombedrivs för att säkra en ^bällre trafik för naturligtvis ^inie ^avtrappas ulan ^måsie tvärtom ökas ocheffektiviseras. Vi skall naturligtvis aldrig ^accepiera all någonomkommer i trafiken. Mänga av demotioner vi behandlar i ^della betänkande innehåller förslag som är föremål föröverväganden inom ^irafiksäkerhetsulredningen. ^Ulred^ningen har ^ökal och intensifierat sitt^arbele, och ganska mycket kan väntas komma fram snart, vilket ocksåutskottet har förutsatt. Det är av hög ^angelägenheisgradatt olika förslag till^irafiksäkerhetsfräm-^jande åtgärder kommer ^snarasi, och det har ^ulskotletmyckel riktigt, som har sagts tidigare, påpekat under senare årsbehandling av ärendena. Med ^della konstaterandeför vara nöjd även för delta är, eftersom vi nu verkligen kanse all del kommer ^eu resultat snart. har pläderat förmotionen om barns uppträdande på cykel i trafiken, och del är klart all del kan finnas många synpunkter på hurden frågan skall behandlas. Jag ^lycker^inle alt skall spy så mycket galla över vare sig^trafiksäkerhelsverket eller ^irafiksäkerhetsulredningen. Jag är själv kritisk till den takt i vilken utredningar bedrivs i vårt land, men det beror kanske myckel på sammansättningen- del är ^inle de minst ^arbelsbelastade som ingår i utredningarna.Del skall vi naturligtvis kritiseradem för som ^lillsäller utredningarna, nämligen regeringen. Passiviteten kan också bero på all man försöker göra ^ellnoggrant och seriöst ^arbele i dessa frågor - vi ^arbeiar efter denmetoden i vårt land. De aktuellasiffrorna ur statistiken som här lar upp är naturligtvis ^inlressanta. Men det kanske också är^iniressani all få vela hur många avde barn som omkommer som gör det när de cyklar på egen hand och hur mänga som är i målsmanssällskap och ^detla ^lill trots skadaseller omkommer i trafiken. Många av de olika förslag till åtgärder som föreligger är nu under behandling. Den speciella grupp som behandlat frågan om barns säkerheti trafik och som har arbetat inomtrafiksäkerhetsutredningen har presenterat sill arbete förutredningen. kommer utredningen all la ställning till de åtgärder som gruppen föreslagit. Alla de instanser som här har åberopats har ^varilföreträdda i denna grupp. Också när del gäller denna fråga^tyckerjag alt vi skall låta oss nöja med detta . Jag tror all det skulle vara felaktigt om vi rusade i vägoch gjorde ^separatlagsliftningar i olika frågor. Jag ^lycker därför att viskall pröva det här ^förslagelseriöst, ^remissbehandla del och ha del förfaringssätt som vi är vana vidi stället för ^atl rusa i väg och låta^förbudsivrarna inkassera en ny och tvivelaktig seger i . Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. ^AHRLAND (fp): Jag vill säga några ord om en helt annan ^molion. Del är ordningoch reda i , och det ^ärjubra. Men ibland är det så mycket ordning att del blir oordning, och del är ^detla jag har försökt pekapå i en ^molion där jag begärtöversyn av bestämmelserna om vägskyltar. ^Utskoitei avstyrker min motiondärför alt ^"trafiksäkerhelsverket på regeringens uppdrag prövat de sålunda aktualiserade frågorna.^Beslämmelser i ämnet kan förväntas komma all utfärdas under innevarandehöst." Det ^ärju bra. Men deljag motionerat om illustreras något av all ^utskotlet i stycket ovanför påminner om alt sedanaktualiserat frågan och alt man då tyckte att skulle behandladen. När det gällerfrågor om skyltar och vägvisare, så lagstiftar man om sådana i naturvårdslagen, väglagen, byggnadsstadgan - för^atl ta några exempel. De härfrågorna behandlas av byggnadsnämnd, polismyndighet och länsstyrelse. Nr 38 Vägdirektör, kammarrätt, regeringsrätt,naturvårdsverk, planverk, vägverk ^On^sda^een den ^°'''^^^trafiksäkerhetsverk kan vara inblandade i problemet om en skylt är en ^27 n^ovember 1978 ^^^^y^^^^^ ^^^l^l^s^r^ en vägvisare. Skyltar och vägvisare skall nämligenbehandlas på olika papper beroende på vad de ^enligllagstiftningen är. Delta ställer ^lillonödigt trassel. Utskottet har kanske inte riktigt förställ att jag menar allvar med alt det är onödigt trasseloch all man borde kunna göra ^någonlingål del här. Min motion kunde likagärna ha behandlats av jordbruksutskotteteller av ^civilu^lskotiet, för de behandlar också lagstiftning som harmed det här att göra. Jag har inget yrkandei år. Jag vill bara notera vad ^ulskollels talesman sade alldeles i en annan fråga, nämligen att haninte ville ha separat lagstiftning i olika frågor. Del var apropåtrafiksäkerheten. Men ^della handlar om skyltar, och där har man separatlagstiftning i olika frågor. Man borde ha ambitionen att ändra på det. Jag gick upp italarstolen bara för ^atl meddela att jag ^länker återkomma -underhänvisning till ^talesäliet ^gulta^cavat ^lapidem, ^non vi sed ^saepe ^cadendo. ^(s): Herr talman!^Wiggo ^Komstedt hade som vanligt ^elt mycket vårdslöst ordval i sitt inlägg. Han ^lalar om ^atl jag spyr galla. Mer negativt ^lill den plädering jag förde kan man ^knappasl^utlrycka sig, men det må vara ^hänl. ^Wiggo ^Komstedt avslu^tade sitt inlägg med alt ^lala om en tvivelaktig seger för ^förbudsivrarna. Jag förmodar all del var ^ellinlägg ^mol av mig citerade uttalande. Men betyder uttalandet omen tvivelaktig seger för ^förbudsivrarnaatt ^Wiggo ^Komstedt för sin delredan har bestämt sig för all han ^inlevill se någon bestämmelse ivägtrafikkungörelsen, som skulle innebära^atl barn ^inle för cykla vidblandad trafik i tätort utom under^vuxens uppsikt? Skall uttalandel tolkas på del sättet? ^WIGGO ^KOMSTEDT ^(m): Herr ^lalman!Jag ^lycker verkligen all sätt ^atl uttala sig om^trafiksäkerhelsverket och ^irafiksäkerhetsulredningen och dess oförmåga alt kommafram med materialet tillräckligt snabbi var att spy galla. Delta framgår också av protokollet. Jag försökte ^alt ^lala om för , vilket han borde vela vid del här laget, hur vi iSverige ^arbeiar när vi utreder olika frågor.Därför tyckte jag all del var ^elt onödigt påhopp och ett sätt ^atl spy galla. När del gäller mittställningstagande hoppas jag alt det klart har framgått all jag verkligen inte har ^lagil ställning. Enligt min mening bör frågan behandlas i precis samma ordning som alltingannat. Att skydda barnen i trafiken är väsentligt, men man bör ^inle skapa förbudslagar. Barnen ger sig ^ul i trafikentrots alt det finns lagar och förordningar. rör det sig om avvägningar. Saken bör prövas seriöst. Del äringet ställningslagande, men hade man tillstyrktden här motionen - vilket väl var förhoppning när han väckte den -hade del ^varil all rusa i väg och, som jag Nr 38 sade, ^aU ge ^förbudsivrarna^ytteriigare en tvivelaktig seger, innan frågan den behandlats ordentligt.Det är alltså inget ställningstagande. ^(s): sade^Wiggo ^Komstedt all han ^inle har ^lagil ställning. Del är ju alllid något. Han menar ^ingenling med sitt egendomliga tal om en ^ivivelaklig seger för ^förbudsivrarna. Vidare sade han au barnen ^irols ^alllkan ge sig ut i trafiken. Ja, ^vissl kan de del. Av mitt första inlägg framgick del också att ^sådanl kan inträffa. Men för vi genom en sådanlagstiftning färre ensamåkande barn ute på körbanor som används av bilisterna, och för vi färre dödsfalloch färre invalider bland småbarnen, har man uppnått någontingväsentligt. ^Wiggo ^Komstedt försvarade med enväldig kraft ^irafiksäkerhetsulred^ningen som suttit i över fem är. Är fem ärdä enligt ^Wiggo ^Komstedt en normaltidrymd? Borde inte utredningen ha blivit färdig tidigare? Jag ^lycker att ^Wiggo ^Komstedt strör omkring sig litetsäregna uttalanden. Sedan vill jag påpeka ^atl ^ulskotlet inte ställer sig^särskill negativt till det här. ^Ulskotlet har ändå för över tvä år sedangett till känna ^atl "initiativ bör las i del avmotionärerna angivna syftet att minska barns ^cykeläkande på vägar med blandadtrafik". Det är så ^posilivt ett utskott kan vara i en fråga som behandlas av en utredning. Jag ^lycker att^Wiggo ^Komstedt är en dålig representant för ^utskotlet med de vårdslösainlägg han strött omkring sig i dagens debatt. ^WIGGO ^KOMSTEDT ^(m): Jaghar kanske i del här sammanhanget mest talat som ledamot i trafiksäkerhetsutredningen och trafiksäkerhetsverketsstyrelse, eftersom del var just dessa hade synpunkter på och inteså myckel pä utskottet. Jag vill ^inlege mig in på den sorlens konstiga polemik som försökte komma med. Jag föredrar ^atl ^diskulerasakfrågan och inte argumentera på ^della ^säll när det gäller att sparamänniskoliv. ^lalade om hur längeen ^ulredning skall sitta. Jag har tillåtitmig att kritisera bl. a. vår^ulredning för alt del kanske har ^lagil alltför lång lid. ^Somjag förut sagt-nu ber jag att lyssna pä ^nyll -vill vi i värt land låta olika människorkomma ^lill tals och vi vill behandla frågorna seriöst, innan ^ulredningen tar ställning. Detta är dennormala gången. Sedan kan man alllid diskutera hur läng tid arbetet för la. Jag ^lycker all utredningar i deflesta fall tar alldeles för långtid. Men har väl ^inle myckel all hämta i del här fallet. Han tillhör ju ^ell parti som ^underen längföljd av är hade stor förkärlek föratt i strängt taget alla utredningar tillsätta generaldirektörer och landshövdingar som ordförande. Och del ärkanske inte de människor som har mest tid ^lill sill förfogande. Del finns ju i ^Slure närhetavskräckande ^e.xempel pä utredningarsom ^sullil utan all det^hänl någonting. Nr 38 Låt oss alltså ^inle alltför våldsamt k^ritisera^irafiksäkerhetsulredningen, ^Onsdaeen den ^^^°'^^^ ^'^^^"^^^^^ ^^^^^^^^^^"^ ^^^'^°'^^^'^ ^^^^^^^ ^väseniligi fäll ^ail arbeta över. 22 november1978 ^^^ ^ ^ ^ ^,.. ^u- ^^^ ^ ^,^ ^ ^ ^ ^_, Överläggningenvar härmed slutad. § 12 Jakt- och viltvård Föredrogs ^jordbruksuiskoilets betänkande1978/79:4 med anledning av ^molioner om jakt- och viltvård ^m. I detta belänkande behandlades motionerna 1977/78:474 avEric ^Marcusson ^(s) och ^Jadestig ^(s), vari hemställts ^atl som sin mening gav regeringen till känna vad som i ^moiionen anförts omjakträtten pä allmän väg, 1977/78:790 av ^(apk), 1977/78:1270 av ^Wiggo ^Komstedt ^(m), 1977/78:1276 avHåkan ^m. ^(s), vari ^hemslällls all ^beslulade alt uttala sig för alt ett anslag ur^jaklvårdsfonden om . tillerkändesJägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare, 1977/78:1278 avJörn ^m. (vpk), vari hemställts ^aU beslutade uttala ^atl duvhöken i likhet med övrigarovfåglar borde totalfrid-lysas i hela riket, 1977/78:1282 avRolf ^Wirtén (fp), vari ^hemslällls alt ^ullalade sig för 1. ^atl duvhöken ^omedelbarl fridlystes, 2.alt alla rovfåglar blev kronans villebråd,^saml 1977/78:1622 av ^(m) och PerPetersson ^(m). ^Utskoitei hemställde att skulle 1. som sin mening ge regeringentill känna vad utskottet ^anfön om ^överiämnande av motionen1977/78:474 till ^jaki- och viltvårdsberedningen, 2. avslå motionen 1977/78:790, 3. avslå ^moiionen 1977/78:1270, 4. som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört med anledning av motionen 1977/78:1276, 5. anse motionerna 1977/78:1278och 1977/78:1282, yrkande I, besvarade med vad utskottet anfört, ^avs^f^ö^ ^moiionen1977/78:1282, yrkande 2, 7. avslå motionen 1977/78:1622. Reservation hadeavgivits av Hans ^Wachimeister, i och (samtliga ^m) som ^ansett altutskottets yttrande i viss del skulle ha av reservanterna angivenlydelse. i ^(m): betänkande nr 4 behandlas bl. a. en motion av ^m. rörande anslag till Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare. Denfrågan är ^inle ny för . Vidtidigare tillfällen då frågan varit uppe har avvisat krav på anslag i^detla fall. Motiveringen har främstvarit att sköter de jaktligafrågorna på fältet. Således har ansett att anslag till Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare skulle skapa administrativ oklarhet och ^självfallel också ökasamhällets administrativa kostnader. ser emellertidjordbruksutskottet ^litel ^annoriunda på denna fråga. Det råder såledesnumera enighet i jordbruksutskottet om värdet av den ^verksamhel som Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare bedriver i jaktens och viltvårdens intressen bland sinamedlemmar. Däremot råder det ^inle enighet om lämpligheten beträffandeuppläggningen av den ^lyp av organisationsstödsom ^jordbruksutskottel tänkt sig skulle kunna komma i fråga. I motionen framhålls ^atl de två^jägarförbunden som vi har i ^landei bedriver likartad verksamhet. Det sägersig självt alt två medlemsorganisationer, med det gemensamma syftet att värnaom jaktens och viltvårdens intresse, har likartad inriktning. Men mankan knappast därför göra långtgåendejämförelser ^belräffande de två organisationerna. Jag vill heltkort erinra om att om firar ^150-årsjubileumoch just nu efter en framgångsrik medlemskampanj räknar uppemot 130 000medlemmar. ^Detla skall jämföras med Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägaresom har något årtionde på nacken och ca 15 000 medlemmar. Den omständigheten ^atl Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare inför utskottet redovisat att förbundet äri starkt behov av ekonomiskt stödhänger naturligtvis inte ^direkl samman med ^atl förbundet är relativt litet^lill sitt medlemsantal. Förbundets mindregoda ekonomi för troligen anses ha helt andra orsaker. Likväl måste det från allmänsynpunkt te sig rimligt och vara av intresse att vi har mer än en ^jagarorganisation i det här landet - i vart fall ivalfrihetens intresse måste det ha sitt berättigande. För den skull, menar jag, kan del vara ^elt samhällsintresse all bidra ^lill en förbättrad ekonomi för . Det är emellertid ur samhälletssynpunkt då viktigt att ett ^ekonomiskistöd i det här fallet inte för en sådan utformning alt det ena eller andra ges olika^slöd. Det betyder alt likartad ^verksamhel skall ges likformigt stöd. ^Atl en avorganisationerna-vilken del nu kan gälla-erhåller ersättning för tjänster somorganisationen utför åt samhället är någonting annat, och det berörs^inle av det här. Det är därför angeläget ^atl det^slöd som regeringen kan väntas ge ^jägarorganisationernautformas som ett allmänt ^organisationssiöd och på lika villkor görs möjligt för de båda ^jägarorganisationernaatt fö. Jag tycker också au det är naturligt att tänka ^atl jägaregenom sina licensmedel till jaktvårdsfondenär med och finansierar någon del av de båda ^jägarförbundens 6 pro^tokoll 1978/79:37-39 Den olika syn ^belräffande stödet till ^jägarorganisationernasom framkommer mellan ^å^ ena sidan utskottets majoritet och ^å^ andrasidan reservanterna är alltså all majoriteten menar att i väntan på en mer ^omfatlande utredning om jaktensorganisation tillfälligtvis kan erhålla statligt stöd. Reservanterna ^å^ andrasidan menar att ekonomiskt bidrag,om än av tillfällig ^karaklär, skall g^es ^lill båda organisationerna pä sätt som vi föreslagit i^reservalionen. Jag yrkar alltsåbi^f^öll till den motivering angående bidrag till de tvä organisationerna som anförts ireservationen med Hans ^Wachimeister som första namn. Under ^dellaanförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. (vpk): Herr talman!Människans förhällande tillrovfåglar tycks alllid ha varit egenartatoch dubbeltydigt. ^Å^ ena sidan har rovfåglarna fåttbli föremål för människornas beundran och ibland nästan dyrkan. Folk har tjusats av denna säregna form av^beieende-^mässig specialisering,som förkroppsligats i rovfågeln. Vapensköldar har ^prytls med bilder av rovfåglar för attsymbolisera ^frihei, stolthet, överlägsenhetoch sprängande av gränser. Lyriska kompositioner har byggts upp på bilder av rovfågeln, som tillagts nästan mänskligaegenskaper. ^Å^ andra sidan har ^rovföglarnautlöst en motsatt sida av människans förhållandetill naturen. Ångesten inför d^et^oförklariiga,en aggressiv varelses rädsla för andra varelser. Det är därför^sorn blotta åsynen av ^elt rovdjursspår eller en rovfågels silhuett kan få en del människor ^atl ^impulsarlalgripa efter skjutvapen. Vi har något av samma^moisägelsefullhet i all miljöskyddande lagstiftning i vårt land. ^Å^ ena sidan förkunnas under ^sloratrumpetstötar all naturen ^måsle skyddas,alt den är ett omistligt arv osv. ^Å^ andra sidan har ingen annan varelse än människan agerat så ^direkl och öppetdestruktivt mot djurvärlden. Och så fort någon löper den minsta risk av någrafuttiga tiors ^föriust, så har tankenatt skydda krossats av tanken att skjuta. I ett kommersialiserat samhälle vet vi att det för denegendomsägande är billigare att utrota alla^rovföglar än ^atl löpa risken ^atl de kanske slår ett halvdussin av hans inplanterade fasaner. Del är ^lyvärr alllid enföretagsekonomiskt hållbar kalkyl, för ^egoisler och profitörer. Rovfåglarna är inte bara ett omistligt inslag i en djupare mänsklig upplevelse av naturen. De är också ytterstväsentliga för den ekologiska balanseni olika landskapstyper. De är slutligen viktiga och känsliga mätare, ^registralorer, på hur del står ^lill i naturen. Många störningar i naturen registrerasallra först just av rovfåglar. har en^allvariig lucka i ^siU rovfågelsskydd. Det är att duvhöken inte ärfridlyst. I och för sig ärdet märkligt ^atl man ^inle kan fridlysa en fågelart i någorlunda god tid före ^lidpunklen för dess slutligautrotning. Erfarenheten av andra arterav rovfåglar borde ha lärt myndigheterna alt det just gäller alt införa skyddetmedan arten finns i ett rimligt antal. Därför menar vifrån ^vpk:s sida att del är betänkligt när utskottet i det här betänkandet inte bara vill ^accepiera naturvårdsverkels halvhjärtade förslag-som nu äntligen sent omsiderföreligger - utan också försvarar den ^s. k. skyddsjakten på duvhök. Denna skyddsjaktsparagraf är enrätt märklig företeelse. På något egendomligtsätt lägger den någon sorts ansvar pä ^rovfögeln ^föratt den uppehåller sig mindre än 200 ^m^ från en anläggning förviltuppfödning. Precis som om fågelnsinstinktiva beteende på något sätt skulle kunna påverkas av alt människan har rätt alt skjuta den då. Och vad ännumärkligare är - den lägger ingetansvar på den enda varelse som är i stånd att läsa lagar och förordningar, nämligen människan. För om människor ägnar sig ätviltuppfödning - då är det ju också^fulll möjligt för dem alt skydda viltet på ^uppfödningsslället mot rovfåglar. Ett kraftigt ståltrådsnät vid enanläggning stoppar alltid enrovfågel. ^Elt gevär gör det däremotofta inte, annat än ^lillfälligi och ^lill priset av fågelns död. Detär ur alla synpunkter förnuftigareatt ålägga ^djurhållaren ^atl skydda sittvilt eller sitt presumtiva vilt. Man kan ju också ställa frågan vad denna ^s. k. viltuppfödning av t. ex. fasaner egentligenär för någonting. Det ^ärju godsherrarnasoch markägarnas höga nöje som där skall tillgodoses. Något med natur- och viltvård i egentlig mening har denknappast ^atl göra. Och blirfrågeställningen: godsägarnas nöjesjakt behöva gå ut över vårt alltmerdecimerade bestånd av ^rovföglar? Det finns slutligen ^ytteriigare ett^vikligt argument för en total fridlysning av duvhöken. Det är det läge som alltid uppstår när manfridlyster vissa arter inom ettsläkte och sedan ^underiåter ^atl fridlysa andra, närslående arter. Om arternasyttre skillnader är myckel påtagliga uppslår kanske inga större ölägenheter. Men när de ^inle myckel klart, ochäven pä avstånd, kan skiljas frånvarandra är det inte bara den lovliga arten som står risken. Också de fridlysta arterna kan då drabbas. Det finnsalltför många markägare i ^detla landsom på håll eller i ^elt kikarsikte inte kan skilja olika arter av hökar,vråkar eller ^slörre falkar frånvarandra. Skyddsjaktsparagrafen är därför en uppmuntran till detoreflekterade skjutandet och ett ^hol ^mol arter som redan är fridlysta pä grund av all de står påutrotningens gräns. Jag kan därförinte finna ^atl utskottet tillräckligt klart ^geu vid handen sin omsorg om landets alltmer decimerade stam avrovfåglar. Man har tvärtom uttryckligenställt upp bakom den tvivelaktiga skyddsjakten på duvhök. Med hänsyn till lägel för rovfågelsstammen i landet är del ^hellotillfredsställande, liksomregeringens och dröjsmål med åtgärder i frågan också varitotillfredsställande . Skjutvapnet ^ärju - det skall man alllid minnas - i alla sammanhang ^överiägset det sällsynta djuret. Så länge man tillåterdenna ojämna kapplöpning i någon form kan man vara säker på ^atl djuret förlorar. Därför bör deninte tillåtas. Med detta yrkar jag bifall till ^molionerna 1278 och 1282. Äveni denna kammare brukar vi ^åriigen ha en jaktdebatt^,^ och i motsats till många andra debatter har den ofta varit riktigt rolig. Jag är emellertid, av viss anledning, inte säker p^å^ altden blir lika förnöjsam den här gången, men ordningen innebär i alla fall att viär tvingade ^atl la det här resonemanget. riksdag har vid ett parolika tillfällen bestämt hur ledningen för landels ^jaklvårdsarbete skall skötas. Mot den bakgrunden har man ocksåvid samtliga debatter som förevarittidigare rätt klart ^lagl fast all man när del gäller samhällets stöd för den verksamheten och för jakten skallbegränsa sig till den verksamhet somman nu har inrangerat under , nämligen ledningen av jaktvården och den forskning som förekommer på delta område. ^Della har ^b^e;slutatatt skall sköta. Vid sidan om denna ^verksamhelförsiggår givelvis en allmän verksamhet, som medlemmarna ägnar sig åtoch som de i sina organisationer verkar för. Jag har vid någottidigare tillfälle tillåtit mig säga att det, framförallt med hänsyn till organisationernas karaktär på det här ^områdei, hade varit önskvärt att man hade kunnat samsas i en ^organis. 'ation-jaktvårdsarbetet ^blirju inte ^bällre och jaktmarken blir inte mer^vidstriickl om man har två organisationer. Det finns begränsningar som ärgivna och som inte kan förändras bara ^föratt man har två organisationer. Mankan göra en jämförelse med fritidsfiskarna, som är minst lika många till antalet, men .^som -såvitt jag känner till -har nöjt sig med ^atl ha enorganisation. Men faktum är har ansett attdet har funnits anledning alt bilda ^fier organisationer. Det fanns ^lidigare^förulom två små organisationer, och det har blivit en litenorganisation - Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare - av de två små. Denhar stått och stampat på samma ställeunder alla år. Det finns ingen som kan förhindra att man gör på det sättet, men personligen ^tyckerjag all om manskall ha olika organisationer på dethär området bör de också ta de ekonomiska konsekvenserna av alt de villvara med och leka. De många medlemmarna i ,vilket i nya medlemmar enbart det här året har ^filtl in mer än dubbelt såmånga medlemmar som Jägarnasriksförbund-Landsbygdens jägare har, har funnit sig i alt ^belala en avgift som täcker den allmänna verksamhetensutgifter. Om Jägarnasriksförbund-Landsbygdens jägare hade tagit ^della ad ^notam och betalat ungefär den summa som Svenskajägareförbundels medlemmar betalar,skulle man också ha klarat sina utgifter. Och det hade ^varil ^rimligl alt man hade ^hållji sig på den nivån. Jag har aldrigvarit en särskilt stark anhängare avtanken att man från staten^s^ sida skall behöva betala ut pengar för den här allmänna ^verksamheien. ^De^i^ skullebara innebära att man var tvungen att ta ut en ^högrejaktvårdsavgifiav landelssamtliga jägare. Mot den bakgrunden har jag ansett all del hade ^varil mestriktigt all den allmänna ^verksamhelsom både och Jägarnas riksförbund- Landsbygdensjägare bedriver borde bekostas av jägarna själva. ^lycks det haskett en sinnesförändring i ^jordbruksutskotlel - där jag också är ledamot, även om jag inte har ^varil medvid behandlingen ^avden här frågan -som innebär alt det skall utgå ett organisationsstöd. Åtminstone Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägare klararinte verksamheten utan ett ^sådanl ^organisationssiöd, säger utskottet. Irimlighetens och rättvisans namn bördel ^organisalionsstödel utgå tillbåda organisationerna.