prot · G20960 · 1978-12-31 00:00:00 — 1.beträffande lokaliseringen av den centrala stiftelsen av ()som ansett all ulskollel under 2 bort hemställa allriksdagen med bifall till motionen 1978/79:56 samt med anledning av motionen1978/79:149, yrkandet 2, som sin mening gav regeringen lill känna vadreservanten anfört. 2. beträffande lokaliseringen av den centralastiftelsen av Torslen Strids man, och (samtliga c) som ansett atl utskollet under 2 bort hemställa A. medbifall till motionen 1978/79:149, yrkandet 2, och med anledning av motionen 1978/79:56 som sin mening ge regeringen lill känna vad reservan terna anfört, B. lämnamotionen 1978/79:56 ulan åtgärd i den mån den inte behandlats under A, 3. beträffande avslag på propositionens förslagtill lag om regionala stiftelser för skyddat arbete av , , och (samtliga c) som ansett atl utskottet under 3 bort hemställa A. medanledning av motionen 1978/79:149, yrkandet 1, och motionen 1978/79:154, yrkandet 2, avslå det genom propositionen framlagda förslaget till lag om regionala stiftelser för skyddat arbete, B. avslå motionen1978/79:154, yrkandet 3, 4. beträffande formerna för att utsestyrelseledamöter m. m. av () och () samt - under förutsättning av avslag på reservationen nr 3 - (), (), () och () som ansett att utskollet under 5 bort hemställa atl med avslag på proposilionen imotsvarande del och motionen 1978/79:150 samt med bifall till motionen1978/79:80 skulle anta 3 och 5 §§ i lagförslaget med av reservanternaföreslagen lydelse. 5.beträffande den centrala stiftelsens anvisningsrätt under förutsättning avavslag på reservationen nr 3 av , , och (samtliga c) som ansett atl utskottet under 6 borthemställa atl skulle anta2 § i det genom propositionen framlagda 12 protokoll 1978/79:59-60 Nr 60 lagförslaget med den lydelse som reservanterna föreslagit, innebärandeatl den möjlighetenför den centrala stiftelsen all i vissa fall meddela bindande 19december 1978 anvisningar skulle slopas. Tillbetänkandet hade fogats ell särskilt yttrande beträffande lokaliseringen av dencentrala stiftelsen av (). ARNEFRANSSON (c): När fattade beslut om del framlidahuvudmannaskapet och organisationen för skyddat arbete och yrkesinriktadrehabilitering gjorde man del under stor politisk enighet. Beslutetinnebar att regionala stiftelser skulle bildas med staten och landslingen somgrundare. Det förutsattes all överenskommelser om bildande av dessa stiftelseroch övriga frågor som behövde regleras mellan intressenterna skulle kunnauppnås, överensstämmande med de riktlinjer som genom sill beslutgodkänt. Vid de förhandlingar som förts mellan kommunförbunden och staten hardet emellertid visat sig atl staten inle varit beredd alt grunda erforderiigaöverenskommelser på riksdagsbeslutet. Riksdagsbeslutet innebar att dencentrala stiftelsen tilldelades vikliga samordningsuppgifter och väsentligabeslutsfunktioner av övergripande karaktär. betonadesbegränsningarna i den centrala stiftelsens befogenheter i förhållande till deregionala stiftelserna. Del var därför med stor förvåning som man kundekonstalera, alt regeringen lill överiämnade ettförslag om lagstiftning, som man sedan har vägrat atl återkalla för attförhandlingarna mellan kommunförbunden och staten skulle kunna fortsätta. Lagförslagetinnebär att den centrala obegränsad räll atl utfärdaanvisningar som för bindande verkan för de regionala stiftelserna, encentralisering av betydande omfattning som står helt i strid med de strävandenlill decentralisering och avbyråkratisering som man från regeringens sida iandra sammanhang så vackert talar om. Vackra uttalanden hjälper tydligen inle idel praktiska handlandet. Det är naturligt att oron ute bland landslingensföreträdare har stigit i och med lagförslaget. Del är med stor förvåning som vii har funnit att vi inte har fött något gehör för våra synpunkter underutskottsbehandlingen. Vi har därför tvingats atl framföra våra synpunkter ireservationen 3. Inämnda reservalion har vi också uttalat vår besvikelse över alt regeringenändrat riksdagsbeslutet vid utseendet av ledamöter i de regionala stiftelserna.Vi har även liksom tidigare förordat att ledamöterna skall utses av landslingenmed undanlag av vice ordföranden, som skall utses av regeringen. Regeringsförslagetkan inle tolkas på annat sätt än alt det ger uttryck för misstro motlandslingen och där verksamma politiska partiers sätt alt sköta val avstyrelseledamöter. All della är en överdriven misstro mot de politiskapartierna visar dessutom valen av ledamöter i styrelsen för de regionalautvecklingsfonderna vilka som bekant utses av landslingen. ledamöteri dessa styrelser har man från de politiska partierna tagit stor hänsyn tillskilda organisationers krav och önskemål om representation i styrelsen. Vidriksdagsbehandlingen av frågor om inrättande av regionala utvecklingsfonderanförde socialdemokraterna avvikande mening. Även har anslutitsig till socialdemokraternas mening. Vi i beklagar detta. Lagförslagetöverensstämmer inte heller med de länsdemokraliska principer som alltmeraccepteras. Närdetgäller lokaliseringen av den centrala stiftelsen förutsatte riksdagsbeslutet1977 atl regeringen skulle redovisa lokaliseringsorlen för efter delalt organisationskommittén hade fullgjort sill uppdrag. Så har ännu inte skett.Däremot har regeringen beslutat att lokalisera stiftelsen lill kommun.Detta beslut har del gjorts invändningar emot från sida. Del är välkänt all tillväxten i förvaltningen, trots utflyttning av statlig verksamhetfrån , har varit mycket kraftig i . Den utvecklingenkan under inga förhållanden brytas, om man fattar sådana beslut som regeringennu har gjort. Enligt vår bestämda uppfattning borde den centrala stiftelsen i någon ort utanför . Om vi verkligen menar allvarmed en decentralisering av den offentliga verksamheten, måste vi vid någottillfälle våga fatta politiska beslut i den riktningen. Enenig sysselsäiiningsulredning har i sitt delbetänkande Regionalpolitiskastödformer och styrmedel framhållit all en medveten regionalpolitik förutsätterall man inom skilda samhällssektorer planerar och fattar beslut som beaktar deregionalpolitiska aspekterna. Detta måste självfallet gälla även för denoffentliga sektorn. All det finns vissa underförsörjda kommuner i Stockholmslän närdet gäller tillgången på arbetsplatser torde vara helt klart, men dessaproblem måste lösas genom en omfördelning inom länet. Meddet anförda ber jag, herr talman, alt fö yrka bifall till reservationerna 2, 3,4 och 5. Jag är självfallet medveten om all del enklaste sättet alt bli populäri är att avstå från att hålla ett lal när har ett pressatarbetsschema. Jag har fallit för den här frestelsen och tänker avslå från mittväl förberedda anförande. Istället vill jag hänvisa till en reservation som vi moderater i utskottet, AlfWennerfors och jag, har fogal till arbelsmarknadsulskotlets betänkande nr 17.Jag hoppas alt de ledamöter som lyssnar på mig läser reservationen så att dekan konstalera atl vi har starka argument och atl man därför kan säga att vihar rätt i sak. Meddetta korta inlägg yrkar jag bifall till vår reservalion nr 4 och i övrigt tillutskottels hemslällan på alla punkter. BENGTFAGERLUND (s): Del är ganska ovanligt all i samband med en tilläggsbudgetockså för la ställning lill etl lagförslag. Men så är fallet när del gäller denframlida organisationen av del skyddade arbetet, Lagensom föreslås är inte omfattande. Den innehåller endast fem paragrafer ochsaknar specialmoiivering. Jagkänner inte lill hela bakgrunden lill del förhållandet alt regeringen läggerfram etl lagförslag som innehåller dels en bestämmelse om att det skall finnasen regional stiftelse i varje län, dels den centrala stiftelsens ställning,dels hur val av styrelse skall ske och hur revisionen skall vara ordnad. Låtmig bara beklaga alt man inle kunde lösa dessa frågor på etl smidigare sätt.Tydligen har förhandlarna från berörda parter inle kunnat enas, och lill slutblev del väl en fråga om prestige. Vi socialdemokrater lar inget som helstansvar för de förhandlingar som lett fram lill dagens situlion. Det är helt ochhållet regeringens sak. Men vi tror heller inte atl del arens skuld all tvåträta. Här får båda parter ta sitt ansvar. Närvi lar ställning för propositionens förslag gör vi del mot den bakgrundenall den beslutade organisationen skall kunna starta sin verksamhetden . Jag hälsar därför med tillfredsställelse attLandstingsförbundet beslutat atl återuppta förhandlingarna efter ell kortareavbrott. Jag hoppas också alt de snabbt skall leda till en för båda partertillfredsställande lösning, lill båtnad för dem som har sitt arbete inomden skyddade sektorn av vårt näringsliv. Vi tar även ställning för förslaget avden anledningen att styrelsevalet ligger helt i linje med vad beslutadei fullständig enighet . Iproposilionen skrev föredragande statsrådet följande: "Jag förordar attvarje styrelse består av tolv ledamöter enligt följande. Ordförande ochytterligare tio ledamöter utses av landstingskommunen. En av de tio ledamöternabör utses efter förslag av , en efterförslag av LO-dislriklet, en efter förslag av TCO-distriktel och en somrepresentanl för näringslivet. Regeringen utser en ledamot som ärvice ordförande." Ianledning av della uttalande och en socialdemokratisk motion där vi krävde atlde direkt anställda skulle bli representerade i styrelsen slog utskottet fastföljande: "Ulskollel vill först erinra om att fackliga företrädare enligtpropositionens förslag kommeratl sitta med i de regionala stiftelsernasstyrelser, genom all två av de elva ledamöter som landstingen utser skallnomineras av resp. Deltabevisar alt alla i deina kammare var överens om att LO-dislriklet ochTCO-distriktel liksom även ochnäringslivel skulle föreslå sina representanter. Attvi nu inte upprepar vårt krav på atl även de anställda skall vararepresenterade i styrelsen beror på alt vi vill alt organisationen omedelbartskall komma i gång och all såväl LO som TCO vid förhandlingar accepteratpropositionens lagförslag, även om de varit kritiska just på den här punkten. borde kanske redan vidbehandlingen av propositionen 1977/78:30 ha uppmärksammat atl det härförslaget stred mot kommunallagarna, men låt mig påpeka all del fanns en motionmed krav på proportionella val som utskottet enhälligt avstyrkte. garanterasLO och TCO representation i de regionala stiftelserna genom förslaget atllandstingen i fortsättningen skall utse sju ledamöter,av vilka en skall varaordförande, och regeringen fem ledamöter, varav fyra på förslag av resp. LO,TCO, och näringslivel i resp. län. Närvissa reservanter och motionärer avvisar della förslag beror del på atl de harändrat uppfattning . Omdel hade varit fråga om etl aktiebolag hade del varit självklart atl de anställdaskulle vara representerade i styrelsen. Det anser vi att de skall vara även idet här fallet. Denandra tvistefrågan gäller propositionens lagförslag om all den centralastiftelsen skall ha möjlighet atl meddela anvisningar till de regionalastiftelserna även i detaljfrågor. har betonat all dennamöjlighet endast är avsedd att användas i undantagsfall, närmast som ettutflöde av den centrala stiftelsens tillsynsfunktioner. Syftet är att endastnär en regional stiftelse flagrant bryter mot principer för verksamheten ellerpå annat sätt gör grova fel skall den centrala stiftelsen kunna gå in. Sådanafall kommer självklart atl vara fö eller förhoppningsvis inga alls.Bestämmelsen bör likväl finnas som en säkerhetsventil. Detär alltså inle bestämmelserna om möjlighet all ge anvisningar som konstituerarde regionala stiftelsernas mer eller mindre stora självständighet. Avgörandeför denna fråga är i stället hur man ordnar ekonomin för de regionalastiftelserna, vilka möjligheter de för alt inom givna ramar styra verksamheten,atl själva disponera invesleringsmedel och eventuella vinster i förhållandelill budget etc. I della sammanhang vill jag betona all en verklig styrning avstiftelserna skulle man fö om man antog etl sådant finansieringssystem somfinansdepartementets expert har rekommenderat. I detta hänseende anser jag -och jag tror mig tala för hela utskottet - all de regionala stiftelserna bör föen omfattande självbestämmanderätt. Delta är förutsättningen för goda resultattill nytta för samhället, för de handikappade och för alla som är intresseradeav denna fråga. Meddelta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan i betänkandetnr 17. Under della anförande övertog talmannen ledningenav kammarens förhandlirigar. Det förslag lill lag om regionala stiftelser för skyddat arbete somriksdagen nu skall ta ställning lill har föranlett en ganska intensiv debattbl. a. inom den kommunala och landstingskommunala väriden men också inomfackföreningsrörelsen. Regeringen och löntagarorganisationerna LO och TCO harfrämst sett lagstiftningen som ett sätt alt lägga en stabil grund förden stora organisationsförändring av del skyddade arbetet, som planeras tillden och för vilken etl mycket omfattande förberedelsearbete nupågår. Det sker framför allt inom Nya organisationskommittén för skyddat arbete- populärt kallat NOSA. Kommun-och landstingsförbunden har å andra sidanbefarat atl lagstiftningen skall innebära risker för centralisering och därmedförminskade möjligheter till regional självstyrelse och självbestämmande, ochdel var del temat som också var inne på. påpekades emellertid all beslut omdireklrepreseniation via för LO, TCO och Kommunförbundetslänsavdelning inle helt stod i överensstämmelse med kommunallagen. Enligt dennalag skall proportionella val hållas i om så begärs av elt visstantal av de närvarande ledamöterna. Som här har sagts omöjliggjorde begäran omproportionella val vad avsåg med att få LO, TCO och Kommunförbundelslänsavdelning representerade i de regionala stiftelserna, del som var dendirekta avsikten med riksdagsbeslutet , som här påpekade. NOSA-kommitténskrev därför lill regeringen och föreslog atl LO- ochTCO-dislriktens liksom Kommunförbundels länsavdelnings representanter skallutses av regeringen på förslag av resp. organisation. Enligtpropositionen 1977/78:30 innebär den nya organisationen för skyddat arbete intebara en bättre regional samordning av verksamheten utan också en omfattandedecentralisering genom all 24 självständiga regionala stiftelser för skyddatarbete bildas under en förhållandevis liten koncernledning, kallad centralastiftelsen. De regionala stiftelserna kommer i genomsnitt all ha 1 200-1 300anställda och således bli stora förelag i sina län. Till dessa förs sammanverksamheter som är splittrade på en rad statliga och kommunala huvudmän.Härigenom åstadkoms således en bra samordning inom länen. Ipropositionen framhålls att en branschmässig samordning på riksplanet kan gestora fördelar när del gäller planering, investeringar, inköp och inle minstmarknadsföring. Del framhålls emellertid att det primära driftsansvaret skallåvila de regionala stiftelserna. Den centrala stiftelsen skall därför, vidsidan av övergripande ansvar för planering, budgetarbete och ekonomi i övrigtsamt personal- och rehabiliteringspoliiiska frågor främst ha rådgivandeuppgifter. Det sägs dock klart ut alt den centrala stiftelsen i egenskap avekonomiskt ansvarig gentemot staten skall ägna stor uppmärksamhet åtkostnadsutvecklingen och initiera nödvändiga åtgärder om dagsverksKost-nadernai något fall skulle bli för höga. utarbetades förslag lill siiftelsestadgar, som nära ansluter siglill propositionens text och beslut. För atl tillgodose den centralastiftelsens möjligheter att samordna de regionala stiftelsernas verksamhet ochta etl övergripande kostnadsansvar för verksamheten skrevs i stadgeförslaget regional stiftelse skall följa dels de övergripande beslut som fattas avden centrala stiftelsen i frågor rörande planering, budgetering och ekonomisamt beträffande personal- och rehabiliieringspolitik, dels de anvisningarsom lämnats av den centrala stiftelsen. INOSA-kommilléns stadgeförslag är således rätten all utfärda anvisning ennaturlig förutsättning för all den centrala stiftelsen skall kunna uppfylla sinarbetsuppgift som tillsynsorgan. F. n. har AMS tillsyn över denna verksamhetockså. Det här gäller dock bara undantagsfall, och del vill jag gärna strykaunder, herr talman, i likhet med vad gjorde. Det utgör såledesinget avsteg från huvudprincipen alt det är de regionala stiftelserna som skallha huvudansvaret för verksamheten i länet. Landstingsförbundetogillade stadgeförslaget på några punkter och ställde, som förutsättning för enekonomisk uppgörelse, krav på förändringar i det av NOSA utarbetadestadgeförslaget för de regionala stiftelserna. Detförelåg i della skede risk för att de långt framskridna förberedelsearbetenaför den nya organisationen med 27 000 anställda skulle stanna av eller bli allvariigtförsenade. Den planerade huvudmannaskapsförändringen den skulledärmed bli hotad, med åtföljande komplicerade ekonomiska, affärsmässiga ochkanske också juridiska konsekvenser. Med hänsyn till denna tidsmässigt myckelbekymmersamma situation var del nödvändigt all få etl klarläggande frånriksdagen . Tilläggsbudget I bedömdes vara den sistamöjligheten att få elt ställningstagande från . Dessutomstod det klart att ett tillgodoseende av krav skulleinnebära etl avsteg från beslut om den nya organisationen och atten förnyad riksdagsprövning således ändå skulle bli nödvändig. Medhänsyn till atl landstingskommunernas medverkan i de regionala stiftelserna ärav avgörande betydelse för den nya organislionen och alt deras engagemang i deregionala stiftelserna är av sådan natur all det enligt regeringsformenegentligen redan från början borde ha skett en reglering genom lag, beslötregeringen alt förslaget om ändrad styrelsesammansättning skulle ges lagensform och att lagen också skulle inrymma de viktigaste principerna förkoncernen, som tidigare beslutat om, främst beträffandekompetensfördelningen mellan central och regional nivå. Efterytterligare diskussioner underrättades politiska ledningav mig om att regeringens proposition skulle ges form av lagförslag. Femdagar senare, när proposilionen om tilläggsbudget I i praktiken var färdig altöveriämnas till , presenterade ell nyttstadgeförslag för oss och för statens förhandlingsnämnd. Ävenom några möjligheter till sakdiskussioner inle fanns då Landstingsförbundetsstadgeförslag överiämnades till SFN, vill jag konstatera atl även delta förslaginnebär ell så kraftigt avsteg från beslut alt en nyriksdagsbehandling därför skulle varit nödvändig. Motdenna bakgrund har också löntagarorganisationerna LO och TCO sagt sig föredraatt fö grunden Sor den nya sliftelseorganisationen reglerad genom lagstiftning,vilken också anses ge en fastare grund för organisationernas medverkan än vadett civilrätlsligt avtal mellan staten och berörda lands- Jagtyckeralt arbetsmarknadsutskottet i sitt belänkande på elt förtjänstfullt sättklarlagt innebörden av lagförslaget, särskilt beträffande den s. k.anvisningsrällen. Dennuvarande regeringen är liksom den förra en stark anhängare av en utbyggdregional självstyrelse. Detta återspeglas av den starka ställning somlandslingen ges i de regionala stiftelserna för skyddat arbete trots atl slatenstår för alla kostnader. Redandet faktum alt den centrala stiftelsen kommer att ha endast 70-80 handläggandetjänstemän och 300 anställda som kontorspersonal, som den nyakoncernen på regional och lokal nivå kommeratl sysselsätta ca 22 000arbetstagare i skyddat arbete och närmare 5 000 tjänstemän, visar hurdecentraliserad den nya koncernen kommer att bli. Den centrala stiftelseninnebär således enbart en samordning och effeklivisering av redan befintligaresurser hos AMS och andra centrala organ, inle någon expansion. Jämför man dencentrala stiftelsen med motsvarande funktioner hos privata koncerner i sammastorlek framstår den i själva verket som myckel blygsam. Betänkerman atl de regionala stiftelserna tillsammans under det kommer alt ha en omsättning på långt över 2 miljarderkronor och en förlust på över 1 miljard, vilket innebär en genomsnittligneltoföriusl per arbetad timme från . lill ca , så inser manrealiteterna. Alla goda krafter, både i de regionala stiftelserna och i dencentrala stiftelsen, måste alltså kämpa hårt för all motverka den ytterstnegativa utvecklingen och för att skapa meningsfull sysselsättning åt allaarbetstagare. Fråganär inte om den centrala stiftelsen skall hjälpa de regionala ulan hur myckelhjälp den kan ge. Detta inser alla arbetsvårdschefer, som har ansvaretför verksamheten, liksom . Här finns inte plats för någrakonstlade regionalpolitiska motsättningar. Vad som behövs är hårt arbete ochsamarbete för atl skapa förutsättningar för meningsfull sysselsättning ochhygglig ekonomi i verksamheten. Lyckas vi inte med detta finns del bara tvåförlorare, nämligen de arbetshandikappade och skattebetalarna. Dennya organisationen har inte bara till uppgift all ta hand om dagens verksamhet.Den skall också skapa förutsättningar för atl sprida rätten till arbete tillalltmer gravt handikappade och till människor som tvingas till förtidspensionetc. förverkligande av detta kommer alt resa kraven ännu högre, samtidigtsom utvecklingen på arbetsmarknaden med strukturomvandlingar, ökadaulomalisering etc. kommer dels all försvåra koncernens möjligheter all skaffameningsfulla arbetsuppgifter, dels atl leda lill all fler människor kommer altbehöva samhällets hjälp för alt förverkliga rätten lill arbete. Manvet av erfarenhet atl vid varje företagsnedläggelse eller strukturomvandlingkan 10-15 96 av de friställda inte komma tillbaka till arbete på den reguljäraarbetsmarknaden. Deras problem måste så långt möjligt lösas genom användande avfrämjandelagen, halvskyddad sysselsättning och andraålgärder som kan underlätta anställning i vanliga företag. Trots delta kommeremellertid många all efterfråga skyddat arbete. Jagvill också framhålla all jag för min del inte anser all det är en enstakaparagraf i en lag som konstituerar den verkliga regionala friheten. Nej, del äri stället finansieringssystemets utformning. För den nya koncernen skall viskapa en finansieringsordning som möjliggör för de regionala stiftelserna altså långt möjligt sköta sin ekonomi på egen hand, dvs. ha ansvaret förreinvesleringar, avskrivningar osv. har här utarbetat ettförslag, som innebär möjligheter till en långtgående decentralisering. Jagser nu atl min laletid är ute, herr talman, och jag för eventuellt återkomma ien replik. ARNEFRANSSON (c) kort genmäle: När hösien 1977 fattade beslut om dessa frågor, tänkte sigarbetsmarknadsutskottet och naturligtvis inte atl ell lagförslagskulle presenteras för ulan i stället all en överenskommelse skullekunna träffas mellan kommunförbunden och staten. Jag tror atl det hade varitlyckligast om så kunnat ske. Då hade inte dessa missförstånd mellan parternabehövt uppstå. Man borde rimligtvis ha undvikit dem genom en uppgörelse. Statenoch kommunförbunden förhandlar ju i många andra frågor av vittomfattandekaraktär och har där kunnat komma lill lösningar. Del hade varit myckelvärdefullt, om så hade kunnat ske även i detta fall. Mankan inle komma ifrån atl den senare delen av 2 §, enligt vilken den centralastiftelsen skall ha möjlighet all lämna anvisningar i obegränsad omfattning,har lett lill irritation bland dem som skall företräda i denregionala stiftelsen. Arbetsmarknadsministern sade atl den centralastiftelsen självklart skall svara enbart för de övergripande frågorna. Men medden utformning som 2 § har fött i lagförslaget ärdet ändå fritt fram. Det kanman inte komma ifrån, även om arbetsmarknadsutskottets majoritet har försökt göravissa precise- Låt mig först till säga att jag har självklart startatarbetet med all finna en förhandlingslösning, som han själv ansåg vara denbästa vägen. Men vi kom i lidsnöd, ochjag harockså påpekat att här fanns en heldel problem som var av den arten all hur god viljan än hade varit så hade vivarit tvingadeatt gå tillbaka lill ,exempelvis förall stadfästa valetav styrelseledamöter.