prot · G20931 · 1978-12-31 00:00:00 — Vi har dessulom tusentals arbetslösa byggnadsarbelare. Enaktiv arbetsmarknads- och regionalpolitik borde fungera så att man nu vidtog deåtgärder som jag här i korthet har berört. Problemen inom board branschen kanlösas pä annat sätt än genom det man nu håller på med. Jaghar alltså visat pä vissa alternativ till boardutredningen, men jag har ingenförhoppning all industriministern skall ansluta sig lill dem. Jag skall hellerinte utesluta alt man framöver kanske måste göra vissa neddragningar ellerstrukturella förändringar inom boardinduslrin och skivinduslrin. Jag förnekarinle all strukturomvandling av näringslivet är ofrånkomlig, nödvändig ochönskvärd i varje samhällssystem. Men en dylik strukturomvandling måstegenomföras efter ett medvetet, långsiktigt program i folkets och inle iprofitörernas intresse. Den strukturomvandling som sken och sker och somtroligen kommer atl ytterligare accentueras kan inte accepieras, då den helttjänar de senares intressen. Den är inle i linje med samhällets bästa eller detsociala ansvarsiagandet. Bestående skador församhällei och folkel är ocksåpåtagliga. och den borgeriiga regeringen haraccepterat nedläggning och nedbanining av boardinduslrin. Det rör sig om ettstort antal jobb som försvinner. Dä vill jag fråga: Vad erbjuderindustriministern och den folkparlistiska regeringen? Ja, visstär de nödvändiga i ett sådanl läge; man måsle naturligtvis ha de medlen. Men dekan ju bara bli kortsiktiga. Det vore bra om kunde konkret berätta vadde regionalpolitiska åtgärderna innehåller för de orter som kommer atldrabbas. Blir det ersättningsindustrier? I så fall bör väl sådana planer varafärdiga . Och jag frågar: Finns det sådana för Lövholmen, Karlholm, ScharinsSöner och Pilgrimslad? Vilka krav tänker regeringen ställa på de förelag som numinskar eller lägger ned boardlillverkningen? Jag delar oro när del gäller industriministernsinterpellationssvar, där induslriminislern säger atl den Åkermanska utredningeni första hand inte skall ses som underiag för regeringens handlande utan skall lämna till företagen och branschen i sin helhet all själva genomföradenna strukturering i samråd med de anställdas organisationer. När förreindustriministern tillsatte denna utredning sades del ändock atlutredningen skulle lillsammans med representanter för industrin, samhället ochde fackliga organisationerna utarbeta en strukturplan för branschen. Jag vetatt industriminister i en kommentar till tillsättandet sade alt denkapaciletsneddragning som enligt hans uppfattning syntes ofrånkomlig inte fickske på elt planlöst och okontrollerbart sätt och all en objektiv utvärderingskulle göras, där så långt möjligt både förelags- och samhällsekonomiskaaspekter skulle belysas. Jagskulle vilja fråga industriminister ; Har man gjort någon sådan utvärderingoch vad har man i sä fall kommit fram till? Enligtmitt förmenande har utredningen inte lyckats med sin uppgift. Man kom aldrigfram lill alt förelagen och de fackliga organisationerna lillsammans lade framen strukturplan som innebar atl man var överens om pä vilket sätt delta skullegenomföras. Vad som hänt är, såsom har påpekats här av ,all företagen vart och ett för sig gjort utredningar och tagit ställning tillpå vilket sätt frågorna skall handläggas. Dethär förfarandet har - såsom också nämnts tidigare - tyvärr också tillämpats närdel gäller del statliga , som hänvisat till sin ekonomiska siluation ochdrivit förhandlingar om en nedläggning av boardfabriken i . hade isjälva verket redan innan den Åkermanska ulredningen tillsattes fattat beslutom en nedläggning. Del är här fråga om en lönsam fabrik, och den utgör såledesingen belastning för företaget. Boardfabriken i är dessutom en integreraddel av förädlingskedjan. Den utredning som gjort beträffandedenna bransch borde rimligtvis ha tagit hänsyn lill också detta förhållande. Vikommer utan tvivel att få en bristsituation när det gällerråvaran. Om det såsom när det gäller boardfabriken i är fråga om en fabrik som utgör en del av en förädlingskedjaoch som fyller en väldigi stor uppgift för alt man skall kunna lillvaralaråvaran så långt som möjligt, då bör enligl min förmenande avvägningar göras såall även sädana frågor beaklas. Härtillkommer att delta sker i en del av landet där arbetslösheten är störst och däreventuella förbättringar av konjunkturen inte nämnvärt kommeratt kunna ändra påden situationen. Satsningar på de statliga basindustrierna i är ochförblir därför de åtgärder som kan rädda Norrbotien. En nedläggning av dennaboardfabrik är sannerligen ingen åtgärd som främjar en positiv utveckling avvåra norrbottniska basindustrier. Jagvet atl parterna skall träffas för centrala MBL-förhandlingar.Vi vet också all ASSI-ledningen har den beslämda uppfattningen alt fabrikenskall läggas ner. De centrala förhandlingarna får mol den bakgrunden mera sessom rent formella. När del gäller statliga förelag är det ulan tvivel sä atldel är staten och därmed regeringen som har ägaransvar. Jag skulle i del sammanhangetvilja cilera ur den proposition som tar upp frågan om anslag lill för attbygga ut anläggningarna i Karisborg. I den säger industriminister : "Jaganser all staten som ägare lill det företag som svarar för merparten avindusirisysselsällningen inom länel i rädandelägebör vara beredd att la på sigell särskill ansvar för atl behålla och skapa ny sysselsällning." Jagskulle vilja fråga industriminister : Delar industriministernASSI-ledningens uppfallning att boardfabriken i skall läggas ner? Ennedläggning skulle nämligen innebära ell bortfall av minst 200 jobb. 0/77 boardindustrins framtid Jag instämmer i atl det är svårl atl se hur man skulle kunna undvikaatl lägga ner någon av de elva boardfabrikerna i landet. Del är klart atl dennasituation skapar oro pä varje ort och i varje region där en sådan industri ärbelägen. Det är därför helt naturligt att vi i är ytterst oroliga förden framlida utvecklingen för boardfabriken i . Detfinns flera skäl härtill. Den bekymmersamma sysselsäitningssituaiionen ifrämst länets glesbygder kan inte nog ofta understrykas, även om jag denna gängskall avstå från all yueriigare belysa den. En annan orsak är den lågaförädlingsgraden på skogsråvaran inom länel. F. n. ärdet bara av denråvara som avverkas i länels skogar som förädlas inom länet. När massafabrikeni Hissmofors läggs ner kommer det alt vara bara ca 15 96. Eniredje orsak är att fabriken i sysselsätter 87 personer - med denindirekta sysselsätlningen rör det sig totalt om ca 150 personer. Helasamhällel Pilgrimslad är baserat på och beroende av fabriken. Skulle fabrikenförsvinna, skulle det fä ytterst allvariiga konsekvenser för samhället. Enfjärde orsak är alt del skulle fä om inte direkl avgörande så ändock ytterstallvarliga konsekvenser för regionens sågverk. Dessa levererar nu sågverksflisoch sågspån lill fabriken. Skulle den försvinna, skulle närmasteavsättningsmöjligheter som återstår vara industrierna vid kusten eller i Norge.Transportavstånden skulle öka i bästa fall med närmare . Vad del betyderi ökade transportkostnader och minskad lönsamhet behöver Motdenna bakgrund är det hell naturiigt alt vi jämtlänningar med oro ser fram emotalt ytterligare en av våra förädlingsindustrier kan komma all försvinna. Delråder stor billerhel bland den jämlländska befolkningen när det gällerskogsindustrin. Förhoppningar ställdes en gäng i tiden på . Men NCB svek . Man köpte upp befintlig cellulosaindustrii länet och sög ut de sista vinsterna. Slutligen läggs den ner. Den sistafabriken, Hissmofors, torde inte stå all rädda - den är dömd lill nedläggning.I stället för all investera i länet valde NCB all göra sina framtidsinvesteringari andra län, trots att både NCB och aktieägarna har stora skogsinnehav i länet.Virket, vinsterna och sysselsättningen försvinner från länet lill andra delarav landei. Så kan det gå för ett län när de fria marknadskrafterna får spela fritt. Vivet att träfiberindustrin i går med vinst, och av vissainformationer alt döma står inte fabriken i någon omedelbar fara. Men vi vetockså all ägarna är tveksamma inför industrins fortbestånd . Motdenna bakgrund tror jag atl industriministern förstår vår oro inför framtiden.Med tanke på de regionalpoliliska effekterna av en eventuell nedläggning ochden lönsamhet som fabriken har bör den vara en av de anläggningar som del måstevara angelägnast alt behålla i en förestående strukturomvandling iiräfiberskiveinduslrin. Tolkarjag industriministerns svar rätt menar han att nedläggningen av boardinduslrinenbart är en affär för ägarna, som samhället inte skall lägga sig i. Statenskall endast gå in som städgumma när industrierna är nedlagda.Industriministern säger i sitt svar på inlerpellation att deenskilda orter som kommer i svårigheter på grund av strukturförändringar ellerproduktionsnedläggningar självfallel pä sedvanligt sätt kan påräkna insaiserfrän samhällets sida inom ramen för rikllinjerna för arbetsmarknadspolitikenoch regionalpolitiken. Ja,herr industriminister, visst är vi tacksamma för det, men sädana insaiser ärhell naluriiga dä dessa riktlinjer tillkommit genom riksdagsbeslut. Men dettauttalande föder inle särskilt stora förhoppningar hos oss i . Vivet att den borgerliga regeringen har gäll bet på att skaffasysselsättningsindustrier till Hissmofors, och vi är alla medvetna om de storasvårigheter som föreligger när del gäller alt försöka skaffa sysselsällning ochersättningsindustrier på de flesta av de orter där vår nuvarande skogsindustriär lokaliserad. Vi anser därför atl samhällel måste ta på sig elt ansvar föratt styra den framtida strukturomvandlingen inom skogsnäringen. Jagskall därför först be alt få ställa följande fråga till industriministern;Kommer industriministern alt ta några initiativ för att rädda så myckel sommöjligl av sysselsättningen inom boardinduslrin, med samlidigt beaktande av deregionalpolitiska aspekterna? Eftersomsituationen i stort sett är densamma inom hela vår skogsindustri, skulle jagvilja ställa ytteriigare en fråga: Kommer regeringen att isamband med den skogspolitiska proposition. somär aviserad till vårriksdagen, att lägga fram något förslag till en planeradutveckling, där samhället tar pä sig ledningen och ansvaret för alt deregionalpolitiska intressena las lill vara i den framtida strukturomvandlingen? Del finns kanske anledning atl inledningsvis erinra om bakgrunden tillde problem som här diskuteras, nämligen alt efterfrågan pä den svenskaträfiberskiveindustrins produkter länge har varit i avsevärt minskande. Detär fiera orsaker lill della. En är det minskade bostadsbyggandet i . Denförste talaren sade att denna minskning hade börjat sedan den borgeriigaregeringen kom lill. Jag visste inte att vi sä länge hade haft en borgerligregering. Minskat bostadsbyggande i aren annan orsak. Ökadkonkurrens från nya producenter av iräfiberskivor i Syd- och ochBrasilien är ytteriigare en orsak, och slutligen kan nämnas konkurrensen fränandra material, särskilt spånskivor. Allt detta har lett till att inte bara iSverige ulan i hela kapaciletsutnyltjandel är lågt. Motden bakgrunden skrev - jag tror del var 1977 - fyra fackliga organisationertill industriministern och begärde en strukturutredning. En sådan kom ocksåtill stånd i form av den utredningen, som nämns i mitt svaroch som har karakteriserats som en strukturplan som har fått en vägledandefunktion. Jag vill alltså konstatera atl vad som pågår icke - som det hargjorts gällande i ett par inlägg - är en okontrollerad utveckling utan enulveckling där planmässig ledning genom denna strukturplan spelar en väsentligroll. Avgörandehär ärju atl man får en rimlig och vettig utveckling enligt en plan, inte attsamhället griper in som något slags självändamål. Någonav talarna sade all den här Åkermanska strukiurplanen har fått elt omiltmottagande. Jag kan inte finna del. I elt yttrande delta år konstaterar defackliga organisationerna att man icke är helt tillfredsställd med strukturplanenoch anger på vilka punkter man inle är till freds. Det gäller dels bedömningenav den framtida marknaden, som bedömer vara lägre änden tillgängliga kapaciteten, medan facken anger siffror som är ungefäriigen 3596 lägre, I stället för en marknad i intervallet 400 000-450 000 ton, som JohanÅkerman talar om, anger man 380 000-410 000 ton. Det får sägas vara en ganskamarginell skillnad och icke något underkännande av de bedömningar somutredningsmannen hade gjort. Pågrundval av denna något mer optimistiska bedömning kommer man till att av deelva fabrikerna skulle inte fyra utan tre behöva nedläggas, och man menar atldet borde finnas utrymme för ASSI:s fabrik i , Även på denna punktaccepteras ändå i huvudsak grundlankama i den Åkermanska planen och ävenbedömningarna av vilka fabriker som närmast står i farozonen. Jag kan vidare konstateraatl det material som jag har fått till min 0/77boardindustrins framtid 8 protokoll 1978/79:29-32 dispositionanger att på de orter där anläggningar föreslås läggas ner arbetar företaget ifråga med utveckling av nya produkter; i t, ex, med mineralull,medan Skarins arbetar med en ny skivprodukt, som man sedermera får la ställningtill, eftersom den kan gälla betydande satsningar, I fallet , som nämndeshär, är det fråga om övergång från hård board, som ärden slora produkten, tillmedelhärda skivor, osv. Här ligger man alltså inte stilla utan söker lösasysselsättningsproblemen, åtminstone till stor del, genom nya satsningar.Därvid har man tillgång till samhälleliga stödformer, som inte tillskapats förjust detta fall, utan som redan finns, såsom IG-lån, lokaliseringslän osv. Detärju inte något fel att en stödform redan finns. Några speciella frågor: HerrBoström drog en parallell med Karisborg och frågade om inte det synsätt som därutvecklats bör vara tillämpligt också på Lövholmen. Den parallellen är väl ändåinle fullständig. ligger i , där del inle finns några andraarbetstillfällen. Där satsar man 550 miljoner på en stor investering, sommognar ut i en färdig anläggning om . Lövholmen ligger i Piteområdet,som, såvitt jag förstår, dock har en annoriunda situation än . Emellertidfår och jag tillfälle att närmare diskulera Lövholmen uppe påindustridepartementet , varför jag inte skall gå närmare in pådetta ämne. Vadbeträffar , som frågade om, sade han själv -om jaghörde rätt - alt det inle föreligger någon omedelbar fara, och man kankonstatera alt ägaren. , håller på med en intern utredningavseende både Pilgrimslad och . Jag kan vidare konstatera att det ipressreleasen från sägs att närmast av samhällsekonomiskaskäl bör vara kvar. Detfrågades också om min syn på skogspolitiken i stort. Del är väl av bådeindividuella skäl och med lanke på lämpligheten alt fö lillfälle att diskuteraskogspolitiken inför en mera talrikt besatt kammare knappast naturiigt alt jagnu försöker la upp den frågan, utan jag nöjer mig med det svar som lämnats. Först bara ett par ord om bostadsbyggandet. Det kan ju inle varafrämmande för att bostadsbyggandet i landei kraftigt har bantatsefter regeringsskiftet , vilket har fåu negaiiva konsekvenser för denbransch vi nu diskuterar. Jag avsåg ingalunda det dramatiska regeringsskifteti . Delsom gör mig besviken i det svar jag har fåu på min interpellation är attstatsrådet så klart ullalat att han inte delar min uppfattning att det bordefinnas starka skäl för regeringen alt redovisa sin syn på boardindustrinsframtid. Detta strider inte bara mol den uppfattning som framförts av facketoch somjag ansluter mig till utan också mot vad som förts fram i utredningen.Utredaren har bedömt det som realistiskt att de åtgärder som ansetts nödvändigagenomförs , så alt den nya strukturen kan stå färdig 1980. Hur dennaomstmkturering skall kunna ske med hänsyn till helheten i branschen utan attregeringen behöver gå in och medverka har jag svårt atl förstå. från facket efteriyst regeringens syn på de här problemen bottnar ju i denstora oron hos de anställda, en oro som bara tilltar. I del här lägel anseråtminstone jag all vi som valt alt företräda löntagarnas iniressen har enodiskutabel skyldighet alt föra fram den oron inför det ansvariga statsrådet. Statsrådetsade till att vi inte har lämnat varven ensamma. Varför kaninte delta regeringsansvar föras över även till den krisbransch som vi nudiskuterar, nämligen de 2 600 människor som är sysselsatta inom boardinduslrin?Jag vill bara fråga statsrådet del. BERTILMÅBRINK (vpk); Det kan ju vara trevligt alt ha rådgivare omkring sig som skrattar ochhar hjärtligt roligt när andra är uppe i den här talarstolen och tar uppallvariiga problem. Jag har ingenting emot skrattande rådgivare och glädje, menjag tycker nog alt det borde vara på sin plats att litet mer allvariigl se påockså andra talares uppfattningar och meningar i de här frågorna. Jagställde ett antal frågor till . Jag tog upp plywoodproduklionen,eftersom jag här ser ett kommande problem. Det är redan ett problem, och delkommer att bli störte. kan i och för sig säga alt delta inte hörlill dagens debatt. Men, som jag har sagt, skivinduslrin är en branschdär inte bara board och utan också plywood ingår. Och det skulle varainiressani att höra om är beredd atl ta initiativ också när del gällerplywood, hur han menar atl man skall se på detta i framliden. vetmyckel väl att fackförbunden framfört önskemål om delta. Det finns alltså mångasom är intresserade av ett svar. Jagsade att borde man kunna ha kvar boardindustrierna under vissaförutsättningar-jag pekade bl. a. på bostadsbyggandet. Jag vet att detta inleprecis är bord, men det ingår ändå i det här sammanhanget - vi vet juatl boardinduslrin är slarki beroende av nivån på bostadsbyggandet. Ochministrarna i regeringen lär väl påverka varandra eftersom de lalar medvarandra. Vi vet också alt del råder bostadsbrist. Och om man ökadebostadsbyggandet - vilket är fulll möjligt - skulle man under en övergångstidhinna med att lösa problemen pä de orter där det kommer ennedläggning. Boardenär en liten del i elt mycket slörre sammanhang. Del gäller hela skogsindustrinsframtid. Den forskning och produktutveckling osv. som bedrivs där menar jag ärmycket dålig, allra helst på träsidan. Man kan göra myckel mer där och få framalternativ produktion. Jagfrågade också om de regionalpolitiska åtgärderna. Jag log uppAMS-ålgärderna och är helt överens med om att de är nödvändiga. Mendet är kortsiktiga åtgärder. säger i sitt andra inlägg att man kanfå regionalpolitiskt slöd, ekonomiski stöd osv. Men då kanjag hänvisa till dendebatt som förde här lidigare och betona alt sådant stödinte ger någonting. Vilket svenskl företag är berett att nysatsa? 0/77 boardindustrins Jramtid finnsju inga företag som är beredda till det. Hela den där problemaliken känner vitill. Delär fråga om vilka ersättningsindustrier som kan bli aktuella. Vad kan manbjuda de orter som kommer atl drabbas av nedläggningar inomboardinduslrin? Del är del som är intressant. Det är också intressant alt fåvela vilka krav industriministern är beredd att ställa på förelagen. De måsteockså ta sitt ansvar. De kan inte enbart fö strikt tillämpa företagsekonomiskaprinciper. Det är ohållbart att ha den utgångspunkten i del läge som vi nubefinner oss i. Jag kanske borde vänta med atl föra debatt i den här frågan lill påtorsdag, dä jag har tillfälle att tillsammans med fackliga organisationerträffa industriministern och beröra dessa problem för Piteås vidkommande.Eftersom staten är ägare till förutsätter jag alt vi då har möjligheter aUdiskulera det ägaransvar som staten utan tvivel bör ta pä sig när det gäller destatliga industrierna i . 1mitt tidigare inlägg citerade jag vad industriministern anfört i proposilionensom motivering föreu anslag till i . Industriministern menar atlparallellen inle är fullständig. Men det talas i propositionen om atl svararför merparten av industrisysselsätlningen inom länet; det var således ingenhänvisning direkt till . Bara några kommentarer; Decenlrala fackliga organisationerna hade enligt mitl förmenande en annanuppfattning än vad utredningsmannen hade beträffande den framlidamarknaden. Det sade också industriministern själv. De fackliga organisationernahade bedömt marknaden belydligl mera positivt än vad hade gjort. Om mantagit hänsyn till det skulle det ha inneburit, herr industriminister, att ASSLsfabrik i skulle ha fält bli kvar. De cenlrala fackliga organisationernahar också i den diskussion som förts med framhållit atl manrimligtvis borde avvakta någon tid innan man tar ställning lill humvidaboardfabriken i skall läggas ner. Jagskulle vilja säga, eftersom detta gäller och deulomordentligl stora problem som vi har där i fråga om sysselsättningen, atlnog borde man ha rätt alt kräva av alt ledningen för företagel, omboardlillverkningen i bör läggas ned på grund av att det - jagunderstryker också aU det är del faktiska förhållandel - kommer att bliöverskott i produklionen av träskivor in på 1980-talel, skulle sättai gång au arbeta på atl skapa en ersältningsundustri. Det rör sig dock om ca200 människor som är sysselsatta i boardinduslrin. Därtill kommer att ennedläggning också drabbar åtskilliga skogsarbetare som är sysselsatta medatt la lill vara avfall från skogshanteringen. Den kommer även all drabbasmåsågsindusirin, som vid ett bortfall av boardlillverkningen föriorarmöjligheter alt leverera avfall. Jag bedömer situationen såsom mycketallvariig, och jag uttrycker den förhoppningen att vi skall kunnakomma fram till en lösning av problemet. SVENLINDBERG (s); Industriministern försöker trösta mig med atl man i den Åkermanskaulredningen säger all bör vara kvar, bl. a. avregionalpolitiska skäl. Jag är naturligtvis tacksam föratt industriministernvill trösta mig, men jag känner mig inte särskilt lugnad, eftersom detta ärutredningsmannens åsikt. Vilken är ägarens åsikt? Det är ju avgörande isammanhanget. Såviiijag vet är ägaren inle särskilt intresserad av atl behållaindustrin . Om man inte försöker att påverka frågan kommer ägarenatt helt göra som han vill. Del var med anledning av del somjag ställde fråganom industriministern tänker la några initiativ för att vi skall fö en planerad utvecklingdär de regionalpolitiska hänsynen tas lill vara. Industriministernsäger att han inle vill gå in och diskulera hela skogsindustrin. Jag förstårdet - och det var inle det kravet jag ställde. Jag frågade industriministern omhan hade planer på atl framlägga några förslag i samband med den skogspolitiskapropositionen som är aviserad till vårvintern. Anledningen är alt framtidenför vår skogsindustri kan te sig ljus, om man går in med riktiga åtgärder. Jagskall inte ta upp hela den problematiken, men det är nödvändigl atl man börjaren snabb planering för de åtgärder som behöver vidtas och att man framför alltgår in och tar lill vara de regionalpoliliska effekterna. Jagvill råda industriministern atl - om han inte redan har gjort det - läsa en artikeli av verkställande direktören iSCA, . Rubriken var "Samhället måste dela riskerna". Del ärinte ovanligt all vi får det kravet från kapitalägarna. Jag är medveten om alti den framtid som vi har alt vänta när det gäller skogsindustrinsstmkluromvandling kommer kapitalägarna att fö stora bekymmer med atl skaka framdel kapital som är nödvändigt. Del är mycket troligt alt samhället måste gå inoch hjälpa till. Men det är då vettigt och berättigat alt samhället också förvara med i den planering som skall komma. Jagvill avsluta med att cilera sista stycket i Bo Rydins artikel: "Vad sominte kan accepieras är alt man planlöst går in och hjälper de företag där avolika skäl problemen är mest framträdande. Enligt min mening måste vi söka enlösning för hela den renodlade cellulosaindustrin." Jag vill göratillägget alt vi enligt min mening måste söka en lösning för helaskogsindustrin. Därför är det av stort intresse att få veta om regeringen avseratt lägga fram några förslag på vårvintern. Många talare har varit uppe, och de haralla velat avpressa mig elteller flera löften.