prot · G209114 · 1978-12-31 00:00:00 — Eflerarbetarrörelsens seger i riksdagsvalet tillsattes samma är enkrigsmalerielberedning. Vid det tillfället yttrade statsminister enligt statsrådsprotokollet; "Detsynes erforderiigt, att, oavsett huruvida en internationell konvention kundeåvägabringas eller icke, vi för egen del vidtogesådarta ålgärder, att fullständig statlig kontroll erhölles över den svenskaproduktionen av krigsmateriel. All till äventyrs enskilda ekonomiska intressendärvid måste lida inträng kunde ej få vara ett avgörande hinder föranordningar, som ur synpunkten av en riklig fredspolilik påkallades." Jagkan fortsätta med all citera handelsminister , som tre årsenare framhöll: "Detligger i sakens natur atl en industri, vars välstånd är beroende av staternasrustningar, skall vara i hög grad intresserad av att rastningspolitikenfullföljes i väriden. Talrika vittnesbörd hava framkommit om del inflytande,som de mäktiga företagen inom denna produktionsgren kunnat utöva i olika ländertill förfång för försöken atl hejda rustningarna och åstadkomma internationellauppgörelser om begränsning och minskning därav." Somen fårskare uppmaning till socialdemokraterna i kammaren atl stödja deföreliggande molionerna kan jag citera Aftonbladelden , somskrev: "har förbrukat allt sitt eventuella förtroende och motiven för attförstatliga försvarsindustrin är överväldigande." Härfinns alltså vägledning och uppmaningar såväl från Per som genomdagens auktoritativa socialdemokraliska språkrör när det gäller att förstatligaförsvarsindustrin. Dämåste man ju säga till socialdemokraterna i ungefär så här: Ta er nui håret och förmå er äntligen all rösta för det som också måste vara den Jaghar i skilda sammanhang efter folkpartiregeringens tillträde hört myckelargsinta kommentarer från socialdemokratiska riksdagsledamöter och andraföreträdare för del största . De har uttryckt just den mening somvi företräder i den här motionen, nämligen att del är fel alt militärindustrinligger i privata händer, atl del sker ett spel över våra huvuden för attmilitärindustrin skall få militära projekt som ökar vinsterna, alt det privataägandet innebär en fara för vår neutralitetspolitik lill följd av ambitionernaatt göra vapenaffårer med andra länder, vilket alldeles hardiskuterats. Manklipper från del hållet också lill försvarsminister sä där en gängi veckan på grund av hans nuvarande eller tidigare aktieinnehav inom detmilitärindustriella komplexet. Del privata ägandet är ett styrmedel rätt in iregeringen anser man med rätta på socialdemokratiskt håll. Men skall man då inlenågon gång ta konsekvenserna av sitt resonemang och gå in för konkretaställningstaganden, som innebäratt man verkligen tar kurs på del i mångasammanhang uttalade målet att göra slut på det privata ägandet och överföradenna del av svensk industri i samhällets ägo? Vihar från kommunisternas sida föreslagit en ulredning meddirektiv alt skyndsamt framlägga förslag om förstatligande av den privatägdakrigsmaterielindustrin. Del borde egentligen finnas en majoritet i den härkammaren för det kravel: vi från kommunisterna, vpk ochsocialdemokraterna - om de följer sin egen kompassriktning. Och någraförnuftiga borgare måste det ju också finnas som lycker atl privatägandel inomdenna industrisektor är omoraliskt och förkastligt, exempelvis ,, eller , som ju nu bör kunna talaoch rösta som han vill - och förhopprtingsvis några till. Harman den äriiga uppfattningen att det här handlar om en sä viktig och frän mångasynpunkter så känslig industrisektor alt del inle är profiten ulan förnuftetsom måste styra, skall man alltså stödja de motioner som ligger här föravgörande. Näringsulskoltetavstyrker motionerna med en sä eländig motivering all det måste kännas genantför att slå först på närvarolislan. Han är enligt utskottetsbelänkande helt nöjd med del nuvarande systemet, som föratsätter starksamhällelig insyn och kontroll - och inte mer. Men dä har man ju glömt speletom , de obskyra vapenaffärerna och de många dolda möjligheterna förprivatkapitalet all öva påtryckningar som avslöjats . Nej,martfår rtog säga lill och andra s-märkta i utskott och kammare:Någon försvarbar motivering för alt Wallenbergarna och andra profithajar skalltjäna pengar på militärflyg, kanoner och mer eller mindre sofistikerad militärutrustning finns inte. Däremot finns del en uppenbar möjlighel för detmilitärinduslriella komplexet att använda sig av sin oerhördapätryckningsapparal för all militärkoslnaderna skall ligga sä högt som möjligl.Ju fortare militärindustrins hjul snurrar, desto mer pengar tjänar dekapilalgrapper som äger och styr inom del militärindustriella komplexet. Dellakan inte heller vara riktigt från socialdemokratisk synpunkt. Jagskall ägna åt en annan sida av saken, nämligenmilitärindustrins utmanande uipressningspoliiik i delta sammanhang, vilketockså har varit inne på. Här föreligger också en motion om atlriksdagen hos regeringen skall begära alt ett program skyndsamt utarbetas förcivilt utnyttjande av de resurser som kan frigöras genom nedskärning avkrigsmaterielproduklionen. Det ärett riktigt krav som vi självfallet kommer altstödja. Menvarje gång frågan om en nedskärning av någon militär typ av produktion harställts, startas den slora motkampanjen. Då heter del atl man måste fåfortsätta med den eller den krigsmaterielproduklionen, ty annars hotararbetslöshet och elände i regionen i fråga. Här drivs verkligen etl cynisktspel. driver kapitalisterna fackföreningarna framför sig, spelar pämänniskornas ångest för atl bli arbetslösa, bedriver utpressningspolitik motkommunerna och försöker skjuta över ansvaret på andra för en siluaiion som desjälva har skapat. Tar man som exempel i , som nämnts här, så ärdet klart att del förelaget har fått en särskild struktur därför att dennuvarande driften i orimligt hög grad har hängts upp på militär produktion. Manhar uuder lång lid arbetat med militära projekt, som har sprängt allakostnadsramar. Wallenbergarna, har tjänat enorma pengar påden typen av tillverkning, och det är klart all de vill fortsätta i sammahjulspår. Man har allt som oftast maskerat sin omsorg om profilen med enhycklad omsorg om sysselsättningen. Men sysselsällrtingen kart aldrig få bliberoende av militärindustrin. Då skulle ju målsättningen - avspänning ochnedrustning - betraktas som ett hot. Då skulle också arbetarrörelsensmålsättning bli mer pengar till militären därför all det skapar mer jobb. Såkan man ju inte ha det. Vihar i vår militärpoliliska motion krävt en 50-procenlig sänkning avmilitärutgifterna, och del fordrar självfallet också åtgärder som går utöverdet militärinduslriella komplexet. Vilever i ett samhälle med oerhört mänga och ouppfyllda behov. Visst finns detmöjligheler, om viljan finns, alt lägga om produktionen sä att man tillverkarnylligheler för civilt bruk i stället för apparatur av skilda slag med deldestruktiva målet alt döda och förstöra. Del måste vara målsättningen, eftersommilitärutgifterna nu har nått svindlande höjder som man frånborgeriigt håll ständigt lalar om nödvändigheten av all spara på statensresurser. Jag villsluta med att yrka bifall till vår motion 287. (vpk): Jag tänker säga några ord om vår motion beträffande förstatligande avden svenska krigsmaterielindustrin -en följdmotion till den motion omvapenexport som behandlals. Den nu aktuella moiionen innebär en upprepningav krav som tidigare har framförts av vpk. När utskottet yttrar sig över moiionen anförs attdel inte hjälper om man har ett samhälleligt ägande av ettkrigsmalerielproducerande företag, eftersom kontroll över självatillverkningen, försäljningen till olika köpare etc. kan genomföras pä annatsätt. Det kan i viss mening vara sant. Vi har ju nämligen också statligakrigsmalerielproducerande förelag i det här landet, exempelvis förenade fabriksverkenoch del underställda produktionsanläggningar, bland dem Gevärsfaktoriet. De harockså varit inblandade i rätt obskyra vapenex-portaffårer och annat under årenslopp. Trotsallt är del ändå viktigt all en så typiskt profitinriktad industri som krigsmaterielindustrinkommer i samhällets ägo. Del är alldeles för mycket hemlighetsmakeri kring denproduktionen jämförd med annan, fredlig produktion. Del gör alt del ärviktigare alt sådan produktion kontrolleras av samhället än annan produktion. Kontraktsom upprättas på krigsmalerielområdet är ofta hemligstämplade. Förhandlingarnamellan de svenska företagen och deras utländska köpare är ofta också väldigthemlighetsfulla. Insynen är dålig. Det gäller både för samhällets kontrollorgani stort - även om vi har elt omfattande kontrollsystem - och förfackföreningarnas möjligheler atl utöva kontroll. Därför finns mycket godamotiv föratt just krigsmaterielindustrin skall sältas under samhällets ägo ochkontroll. Delheler i utskottsbetänkandet atl det finns förelag som bara delvis tillverkarkrigsmateriel och att det beträftande dem kan vara svårt alt genomföra ettöverförande till samhällelig ägo. Andemeningen i moiionen är dock inte atl allaföretag som har någon som helst anknytning lill krigsmaterielproduklionenskulle beröras, i varje fall inte i den första vändan. Det gäller naturiigtvisde slora, dominerande förelagen, lyp , , , som i stort setttillverkar enbari militär materiel. Delfinns alltså, somjag sade tidigare, goda skäl för en sådan här åtgärd. Att manfick dessa stora företag under samhällets kontroll skulle, tror jag, tvärtemotvad ulskollel påstår, också underlätta möjligheten att införa alternativproduktion och få i gång den ulveckling som här lidigare hartalat om. Denna utveckling är oerhört viktig, när vi nu står inför enstrukturförändring av det svenska försvaret och därmed naturiigtvis också avden svenska försvarsindustrin. Jag vill därför, herrtalman, yrka bifall lill vpk;s motion nr 398. i (fp): har lämnat en sä fullständig historik över hela1970-talets debatt och riksdagsbehandling om krigsmaterielindustrin all jaginle behöver ge denna återblick. Detär alldeles klart atl dessa frågor har varit föremål för behandlingsamtliga år under 1970-talel. Motivet i motionsyrkandena om ett förstatligandehar dä liksom varit desamma. Ett förstatligande av krigsmaterielindustrin,menar motionärerna, är nödvändigt för att skall komma urkapprustningsspiralen och för alt en omställning till civil produktion skallkunna påbörjas. Det anslag som den svenska försvarsmakten får inomramen för beslut för upphandling frän svensk försvarsindustri utgör,givetvis en väsentlig bas för krigsmaterielindustrin. Del skulle vara hart näromöjligt all behålla en produktion här i landet om man inte hade de svenska beställningarna.Men del är också, som utskottet och undertidigareårharsagt - och somäven här har nämnl - viktigt att den svenska försvarsindustrinkompletterar sin lillverkning i högre grad med civil produklion. Det ärsjälvfallet viktiga frågor som har tagits upp i vpk-motionerna under lidigareår. Ulskollel har sagt att del bör ankomma pä de förelag som tillverkarkrigsmaterielen all komplettera med civil produktion. Men vi menade också iutskottet att det är viktigt all upprätthåller en egen produktion avforsvarsulruslning. Det ärju en förutsättning för tilltron till den svenskaneutralitetspolitiken. 1 andra sammanhang, när det gällt t. ex. tekoindustrin,har det ju häri kammaren anförlsattdet är mycket viktigt alt vi upprätthålleren viss bas av lillverkning som tryggar landets försörjning. Om vi inle hadedel, skulle man utifrån anse alt den svenska trovärdigheten inle vore så stor.Vi menar all del är på samma sätt när det gäller den svenskaneutralitetspolitiken. Det är viktigt att vi haren hygglig försvarsindustri. Därförhar det inte heller varit av betydelse, anser utskottet, alt staten skulle taöver den na lillverkning. Vi menaralt vad som är väsentligt är atl den industrisom tillverkar utrustning för försvaret är föremål för stark samhällelig insynoch kontroll. Och denna kontroll kan, som vi säger i ulskotlsbetänkandel,åstadkommas på skilda sätt. Enligl ulskoitets mening förutsätter den emellertidinte atl staten har ägaransvaret för industrierna i fråga. är det ju så attmed undantag för några få stora företag som tillverkar krigsmateriel är deljämförelsevis många förelag som har en liten produktion. Del kan ju inle varameningen att de skall förstatligas - det framgick också av vad OswaldSöderqvist sade. Jag kan nämna all Lindemaskiner i mitl hemlän, som harlillverkning av sädesrensningsmaskiner som sin stora och väsentliga uppgift,även gör handgranater. Jag förslår atl vpk inle vill att det skallförstatligas. Enligtulskoitets uppfattning medför etl statligt övertagande av krigsindustrin inteatt del blir lättare alt få en omställning lill civil produklion. NilsBerndlson m. fi. har i moiionen 1005 tagit upp förslag till elt program förövergäng frän militär till civil produklion, och det skall utarbetas främst avsysselsäilningspoliliska skäl. Motionärerna pekar framför alll på att Linköpingsregionenskulle bli hårt drabbad vid en driftinskränkning inom till följd avatl det blir mindre försvarsbeställningar. De menar också all staten har ettsärskilt ansvar för sysselsättningens upprätthållande. Ja, utskottet har jutidigare sagt au självklart har staten ett övergripande ansvar försysselsättningen, men ansvaret åvilar i första hand företaget. Utskottet har isiu betänkande redovisat olika åtgärder som regeringen vidtagit för atl beredafrågorom civilt utnyttjande av flygindustrins resurser. Man har tillsatt endelegation som enligl direktiven skall arbeta skyndsamt för att inventeramöjlighelerna till övergång för berörd personal vid flygindustrin till civilsysselsättning såväl inom som utom denna industris ram. ju,som nämnts, i ärbeslutal om en särskild utredare som skall fåsom uppgift atl ge förslag lill alternativproduktions- och sysselsältningsplaneringinom försvårsbaserad industri i övrigt. Detframgår alltså klart all statsmakterna med uppmärksamhei följer utvecklingen isysselsätlningshänseende inom försvarsmaterielindustrin. Den begäran sommotionärerna gör om en ulredning finner utskottet - med hänsyn till de åtgärdersom vidtagits - inte påkallad, och därför avstyrks moiionen. Dehär sakerna har aktualiserats i frågor här i . Industriminister besvarade en fråga frän om direktiven för endelegation för beredning av frågor om civilt utnyttjande av flygindusiriellaresurser, och besvarade industriminisiern också frågor i del härsammanhanget. Jagvill med det sagda, herr talman, yrka bifall lill utskottets hemställan. (apk): i upprepar i stort sett de argument som vi redanhar konfronterats med i betänkandet. Det gör inle saken bättre och inteutskottets position särskilt mycket starkare. Jaghar inte sagt, och ingen annan heller, alt man skall avskaffa all tillverkningav militär materiel i det här landet, så delar inte detta det handlar om. Sedantalar om stark kontroll som någonting som är tillräckligt i dethär sammanhanget. Jag lycker faktiskt atl agerarsä troskyldigtall jag nästan blir rörd. Del finns inga faror, och man har en starksamhällelig kontroll. Del låter precis som om utskottets talesmau i den härfrågan inte sett filmen -del förefaller som om han över huvud tagetstår ovetande om del spel som tvingar pä och del svenska folket ettså svindyrt projekt all även kippade efler andan, när konsekvensernaframstod i all sin nakenhet. Mankan naturligtvis i alla sammanhang rada upp motargument när del gäller ålgärdersom man inte vill genomföra. Sådana hittar man givetvis också i delta fall. Menalla begriper ju atl det vore fullt möjligt att förstatliga de väsentligadelarna av krigsmaterielproduklionen. Alt de borgerliga inle vill göra det ärfullt klart. Det ärju deras folk som äger förelagen - del är de som tar ut defeta aktieutdelningarna. Del heler som bekant att blod är tjockare än vallen.Och -della parti som under många är öppet finansierades av densvenska storfinansen - kan nalurliglvis inte heller länka sig atl visa en sådanotacksamhet au man lar ifrån förelagsägarna deras fetaste profitkällor. Jagär däremot fortfarande förbryllad över socialdemokraternas passivitet. Tyckerni verkligen inte att del nu är dags atl följa upp Per ? Sedanvill jag lill både socialdemokraterna och de borgeriiga i ulskollel ställafrågorna: Kan sysselsättningsaspekten i den delen verkligen tillmätas någonavgörande betydelse när del gäller militär produktion? Hur går del resonemangetihop med den uttalade ambitionen att främja fred och nedrustning i väriden? NILSBERNDTSON (vpk): i argument mot ett förstatligande är knappastmöjliga atl bemöta - de var nämligen något konturiösa. Sedansade han atl han inle behöver lämna någon historik över den deball som harförts under 1970-talel. Jag har lämnai en sådan -jag Iror atl det är bra förentalesman för näringsulskoltet all slippa beskriva vad utskottet har sagt. OmSven tar hem belänkandena från 1970-ialet till sin kammare och läserdem, skall han finna alt det framförallt är de obolfärdigas förhinder som lalarur utskottets skrivning. Utskottethar sagt, säger , att det ar viktigt all förelagen planerar förcivil produktion. Ja, det har utskottet anfört vid upprepade tillföllen, ochdel är däri som utskottets passivitet kommer till ullryck. Man haralltså inteerkänt statens särskilda ansvar i denna fråga. Jag har motiverat statenssärskilda ansvar ur flera synpunkier: både ansvaret för de anställda ochansvaret förde regioner där denna verksamhel pågår men också ansvarel för allför nyttiga civila ändamål tillvarata resurser som i das är bundna för militärverksamhet. tröstar sedan sig och näringsutskollel med att del har hänt något päområdet: en delegation har tillsalts. Jag har sagt all det är bra att den harkommit till. Men jag lyckerdel räcker med atl läsa näringsulskottets egetreferat av direktiven till den tillsatta delegationen föratt man skall finnaatt dess uppgifter är begränsade och alt de inle kan anses innefattautarbetande av etl program för övergång från militär till civil produktion,såsom motionärerna har krävt. Utgångspunkten för delegationens arbete är ändåalt elt nytt atlacknygsyslem - som visseriigen förutsätts kräva minskadeinsatser, främst av utvecklingspersonal -skall finnas. Man utgår därvid frånall del i förslå hand ankommer på berörda förelag all ulnyllja resurser sominle krävs för den mililära produktionen. Man talar vidare om att arbelsmarknadspolitiskaålgärder kan bli aktuella och all delegationen skall undersöka möjligheler tillcivil sysselsättning och, som det heler, "i vilken mån Slalliga insatserär nödvändiga för atl sådan sysselsättning skall komma till stånd". Dettaär enligl min mening alltför passivt. Jag vill fråga om han ochnäringsulskollel verkligen kan anse della vara lillräckligl för atl motsvarakravet pä utarbetandet av ett program för övergång från militär till civilproduktion. Jag kan det inle. Det är bra alt delegationen har kommit till, mendess uppgifter är otillräckliga med tanke på problemets storieksordning. i (fp); När industriminisiern tillkallade den här delegationen, somNils inte är nöjd med, fick den lill ordförande Krigsma terielindu -strin 1 delegationen ingår dessutom representanter för styrelsen förteknisk utveckling (STU), näringslivet, berörda löntagarorganisationer, lokalaintressenter samt vissa departement och myndigheter. Man försöker alltsåsamordna verksamheten. Det är viktigt att man tar vara på i första hand detteknologiska kunnande som finns i - det är väl det som är ute efler. Och så mycket är väl ändå klart att sysselsättningen inomtillverknings- och underhällssektorn är tryggad för myckel läng lid framöver.Efterfrågan på utvecklingsarbete inom den militära flygplansseklornkommeremellerlid att minska. Om förslaget i propositionen om svenskrymdverksamhet antas, får ca 200 sysselsättning bl. a. vid och L MEricsson. Men självklart måste man också leta efter andra projekt, och det ärdetta som delegationen är till för. Detkommer givelvis att bli omställningsproblem - sädana finns inom fler induslrierän krigsmaterielindustrin. Men jag förutsätter atl man-om jag nu bortser frånhögteknologin i - kommer alt ta del av de erfarenheter som har gjortst. ex. inom varvsindustrin belräffande omställning till annan produklion. Detvisar sig trots allt alt den alternativa produktion som har utarbetats inomvarvsindustrin av facket och företagsledningen inte är helt framgång - ivissa fall har den varit myckel framgångsrik. Jagtycker inle atl skall se sä nattsvart pä dessa problem. Jag kanförslå oron hos de anställda, men den ordinarie sysselsättningen medflygplanslillverkning och reparationsverksamhet kommer atl finnas kvar. Det ärviktigt att delegationen har tillkallats. Den får hjälpa lill att lösa frågan isamarbete med företaget och facket. AlfLövenborg undrade om sysselsättning kan sältas i samband med militärproduktion. Eftersom jag bor i närhelen av irorjag atijag kan försäkraatl man där haren rätt klar uppfattning om alt krigsmateriellillverkningen iBofors hänger intimt samman med sysselsältningsnivän där. (vpk): Om någon ser nattsvart på situationen beror det på de försummelser idet förgångna som näringsutskollel också bär etl ansvar för. Man har inte haften planering och framförhållning som har möjliggjort att de arbetare ochtjänstemän som är sysselsatta med militär produklion ser ett perspektiv förfortsatt sysselsättning. Man framställer arbetslöshet som enda alternativettill den fortsatta militära produktionen. Det är delta som är det allvariiga. Jaghar ingalunda sagt all situationen är nattsvart. Utöver de väldiga problem somfinns i - och på en rad andra orter där militär produklion dominerar-har jag pekat på de särskilda möjligheter som finns i om man rättutnyttjar dem. Jagtror del är farligt om man i fortsättningen gömmer sig bakom den tillsattadelegationen. Det är bra all den har kommit lill stånd, men jag har genom atlreferera de angivna uppgifterna för delegationen visat alt den inte har denoffensiva karaktär som behövs för all åsiadkomma en omställning frän militärtill civil produklion. Det aren begränsning om den bara skall så all sägareparera följderna av olika militärpoliliska beslut. Man måste ha en planeringsom ligger långt fram i tiden och pockar på militärindustrins resurser. Jaghar i de här debatterna brukat erinra om etl uttalande som gjorts i en rapporttill rörande avrustningens ekonomiska och socialakonsekvenser, och jag vill faktiskt göra del även . I rapporten säger man:"På kort sikt skulle övergängens smidighet till stor del bero på regeringensförmåga alt förutse de typer av problem som kunde uppslå och påförberedelsernas lämplighet." Jag menar att della är giltigt även för densituation vi har i . Jaghar tyvärr, herr lalman, sett tre olika regeringars bristande förmåga eller viljaau förutse problemen och företa lämpliga förberedelser. Man har tvekat att taitu med delta allvarliga problem. I samma rapport lill FN har man också sagt:"Del finns så mänga krav som tävlar om en nyttig användning av resurserfrigjorda genom avruslning all del verkliga problemet är uppställande av enprioriietsskala." När,, skall man börja prioritera behoven också i vårt land? Då blirdebatten om civil produklion offensiv. Då är den inte enbartsysselsältningspolilisk ulan då handlar den även om att pä eu bättre säuuinyilja samhälleis resurser. (apk): Jag hävdar nog, , au krigsmaterielproduklionen inte fårbaseras på argumentet om sysselsättningen. Dä skulle vi ju driva uppmilitärkoslnaderna in absurdum för all skapa fler nya jobb. Vi måste frigöraoss från den kopplingen, annars kommer vi aldrig ur den här onda cirkeln och däkan vi aldrig på allvar och med trovärdighet tala om nödvändigheten avnedrustning. undviker debatten om förstatligande. Jag kan inie heller finna atldet vare sig i betänkandet eller i hans anförande framförts några avgörandeskäl för det omöjliga i att förstatliga åtminstone de bärande delarna avmilitärindustrin. De går att definiera. Det gäller exempelvis , och . De har nalurliglvis också en viss civil produktion, men denkan inte vara någon avgörande spärr för förstatligande.