prot · G209168 · 1978-12-31 00:00:00 — Vid det samrådet visade del sig attfolkpartiets ledning icke hade någon invändning i sak mot vår uppläggning varesig när det gällde uppskov, folkomröstning eller de olika kommissionerna. skjuta ytterligare någon dag på offentliggörandet av vår ståndpunkt, ochdet var ett önskemål som vi inte hade möjlighet all tillgodose. Men när delvisade sig att vi då hade samma uppfattning i sak lyckerjag att alla rimligakrav var uppfyllda, och vi kunde gå vidare. På en presskonferens den 4 aprilfann sig också föranlåten all understryka att heltsjälvständigt kommit till samma slutsatser som socialdemokraterna och beslutati enlighet härmed. intervju i försökte än engång krypa ur ansvaret. är del inte tal om alt man självständigt har kommitfram till detta beslut, utan nu sägs del alt inte på egen handskulle ha kommit fram till beslutet att skjuta på avgörandet. Det är inte såvackert, lyckerjag. Beror del på all ändrat mening eller beror detpå all följsamhelen betraktades som en förutsättning för allfolkpartiet skulle kunna sitta kvar i regeringsställning? Var vi överens föratt vi tyckte lika, eller var vi överens för atl regeringen skulle slippa avgå?Det hela lämnar en litet olustig smak. Vi kommer mer än väl au behöva den tid som återstår fram lillfolkomröstningen. Det gäller inte bara alt utreda utan ocksåall klariägga vilka alternativ som står lill buds och vilka konsekvensernaskulle bli om vi tvingas all snabbi avveckla kärnkraften. - Och dekonsekvenserna är myckel slora och genomgripande uppoffringar för samhället. Detär svära ställningstaganden. Det är viktigt att vi inte förhastar oss ochfattar beslut på otillräckligt kunskapsundertag. Vi vet atl flera av dealternativa energikällor som slår till buds innebär myckel allvarligamiljörisker. Del gäller t. ex. kolet. Energipolitiken, in. Energipolitiken,m. Postvarnade i sin ledare efter för en paniksalsningpå just kol med den förgiftning av luft och vatten som kolförbränning med nuutvecklad teknik innebär. Attvi behöver lid till eftertanke inför del viktiga långsiktiga beslut somföreslår hindrar dock inte att det finns akuta problem som måste lösas. Jag loginledningsvis upp den internationella oljeförsörjningskrtsen. har ettstörre oljeberoende per invånare än något annat land. Vårt läge när del gällerförsörjning med olja är mycket allvartigt. Man har inte fyllt på beredskapslagren.Man har tullat pä del lager som vi enligt lag skall upprätthålla för aU tryggavår försörjning. Vi har aldrig , såvitt jag förstår,underskridil de s. k. tvångslagren så mycket som . Del här kan ställa oss ien synnerligen besvärtig situation . Vihar från socialdemokratisk sida varnat för oljelägel ända höst.Regeringens passivitet under hela denna lid ter sig för oss fullständigtobegriplig, och därför blir min avslutande fråga: Vad gör regeringen i dennuvarande oljekrisen och inför det ytterligt allvarliga läge påoljeförsörjnings-områdel som kan inträffa ? Det har ju varit tänkt alt dagens beslut skulle ange riktlinjer förenergipolitiken . Men som så mycket annat denna politiskavår kommer beslutet all få en provisorisk karaktär. Socialdemokraternas behovav "eftertanke och begrundan" har lett till att det mera övergripandeenergipolitiska beslutet ytlertigare förskjutils. Därför blir inte hellerdagens beslut något särskilt övertygande mogenhetsprov för folkpartiregeringen.Alt föra energibeslulel i hamn sades ju vara folkpartiregeringens huvuduppgift. Fräncenterns sida fullföljer vi med dagens ställningstagande den energipolitiskalinje som vi konsekvent har drivit . Kärnkraftens risker hade dåblivit alltmer uppenbara, och någon lösning pä säkerhetsfrågorna fanns inte isikte. Det gäller i lika hög grad . har kostnaderna fortsatt attspringa i höjden, och kärnkraftssamhällels många negativa verkningar har blivituppenbara för en bred allmänhet. Därför finns del också ett brett stödför den handlingslinje som vi förespråkar: ett nej till kärnkraften så längesäkerhetsfrågorna inte är lösta. Vid1975 års energibeslul målade den socialdemokratiska regeringen upp en bild aven våldsam ökning av elförbrukningen för alt på så sätt motivera världenskraftigaste satsning på kärnkraft. I cenleralternativet pekade vi påsäkerhetsriskerna och på alt del var ett orimligt antagande atl elförbrukningenskulle fördubblas på lio år. Vi framhöll att effektivare hushållning ochsparande var del säkraste och snabbaste sättet all minska oljeberoendet. Vipekade också pä det tillskott av sysselsättning som en alternativ energiförsörjningkunde ge. Dessahandlingslinjer möttes inte minst i valrörelsen av en socialdemokratisknidbild. Bortfallande arbetstillfällen sade man skulle följa i spåren av detta.Lamporna skulle slockna, och vi skulle fl återgå lill primitiva levnadsformer.Man talade om backstugusittare och om att handmjölkning-en skulle återinföras.I dag uttrycker man sig dess bättre försiktigare också på socialdemokratiskthåll i de här avseendena. Valet1976 blev ändå en klar viljeyttring mot kärnkraften. När de treicke-socialistiska partierna bildade regering kom detta också till klartuttryck i det gemensamma regeringsprogrammet. Åtskilligt kunde också omsättas ipraktisk politik. Del bör räcka med atl påminna om tillkomsten avvillkorslagen, satsningen på energisparande åtgärder och omfördelningen avforskningsresurser från kärnkraft till nya och alternativa energikällor. fanns, som alla vet, betydande åsiktsskillnader mellan regeringspartiernaoch lill betydande delar också inom de stora partierna. Det var också mot denbakgrunden som de tre icke-socialistiska partierna i regeringsprogrammet 1976förklarade sig beredda att hänskjuta kärnkraftsfrågan till folkomröstning, omdet inte gick atl ena sig om en gemensam handlingslinje. Jagskall, herr talman, inte gä närmare in på händelseförioppet fram lill förrahösten utan bara konstatera, att framför allt utvecklades i alltmerkärnkraflsvänlig riktning. blev de inre spänningarna i delsocialdemokratiska partiet allt påtagligare. Det räcker med all konstatera, allnär oenigheten inom trepartiregeringen väl var ett faktum ville eller vågadevarken eller hänskjuta avgörandet direkt till folkelgenom folkomröstning. ambition var i stället alt självt bildaregering och stå fadder för en, som man trodde, bred kärnkraftslösning iriksdagen. Föross i fanns det självfallet ingen anledning alt ge uppfolkomröslningstanken när trepartiregeringen hade upplösts. Alla tecken lyddefortfarande på all partiledningarna i de partier som här i var förkärnkraft långt ifrån var representativa för hela sina resp. väljarkårer. Vimotionerade därför om folkomröstning så snart vi hade möjlighet till del -dvs.i januari i år. Omröstningen borde enligt vår uppfattning ordnas senast i anslutninglill del ordinarie valet . Enliknande motion förelåg då också kommunisterna. Folkpartiregeringenlade, som man hade förulskickat, fram sin proposition i mitten av mars.Folkpartiet hade där bl. a. frånfallilsittelvareaktorsprogram -som hade lagtsfast vid partiets landsmöte -och tydligt anpassat sig till densocialdemokratiska linjen med minst tolv reaktorer. Rent parlamentarisktverkade del därför finnas en majoritet för folkpartiförslaget. Menså inträffade del som enligt kärnkraftens förespråkarepraktiskt laget aldrig skulle kunna hända - den allvartiga reaktorolyckan iHarrisburg i . 1ett avseende ledde detta till en snabb omprövning av socialdemokraternasinställning. Socialdemokraterna slöt upp kring folkomröslningstanken - och jagvill gärna säga att jag tycker att det var bra. Omsvängningen inomsocialdemokratin var, som jag ser det, inte särskilt förvånande med tanke påden splittring i själva sakfrågan som bevisligen rått inom socialdemokratin. Energipolitiken,tn. Energipolitiken,m. Merförvånande var egentligen att både folkpartister och moderater så snabbt anslötsig lill socialdemokraternas nya ståndpunkt. Och den förvåningen har inteminskal utan ökat efter uttalanden som statsminister har gjort iintervjuer kring denna fråga . Jaghar också samma bild av situationen som gav uttryck ål,nämligen att det pä presskonferensen den aktuella dagen framhölls att detta varett beslut som självständigt hade kommit fram till och fann fogför. Men efteråt får vi ju veta atl så alls icke var fallet. Det var ettpolitiskt faktum, och därför skulle inte motsätta sig del. Tydligare kan det inte demonstreras atl kärnkraften fick gåföre trepartiregeringens fortlevnad. Jag tror all många människor runt om i samhälletkan göra detta konstaterande tillsammans med oss inom . Samtidigtär del viktigt atl slå fast alt den socialdemokratiska omsvängningen inte -ännu i varje fall - betytt någon omprövning i sakfrågan. Del gäller i ännuhögre grad folkpartister och moderater. Folkomrösiningsfrägan får därigenominslag av taktiskt spel, som inte kan gagna vare sig saken eller allmänhetenstilltro lill demokratins spelregler. Vidde överläggningar som ägt rum mellan partierna har vi i självfallethållit fast vid aU folkomröstningen borde äga rum i samband med det ordinarievalet , , eller därefter. Det finns tväviktiga argument för en sådan ordning - det rent praktiska alt man skulle haomröstningen pä valdagen och önskan atl fl ett avgörande till stånd ienergifrågan som helhet så fort som möjligt. Någotöverraskande har man dock från kärnkraflsförespråkarnas sida föredragit enbetydligt senare omröslningslidpunkt-mars 1980. Det har skett som manpå olika sätt försökt lyfta fram olika tillhöftade siftror om vilka kostnaderett ytterligare uppskov med bl. a. laddningen av och Forsmark 1kommer att föra med sig. har energiministern t. o. m.luftat tanken på en särskild folkomrösiningsskalt. Om del vore något allvarbakom de siffrorna, skulle regeringen självfallet ha ansträngt sig för att fåfolkomröstningen . Detlänga dröjsmål som vi nu kommer all få vidkännas har också tagils lill intäktför all föra fram förslaget om den nya rädrumslagen. Dess centrala uppgift äruppenbartigen atl bana väg för ett laddningsbeslul enligt villkors-lagen nuunder sommaren för och som man fördröjeridrtftiagningen lill efter ett eventuellt ja i folkomröstningen. Jag menar atl rådrumslagen är både onödig och utmanande mot opinionen ikärnkraftsfrägan. Den expertis som kärnkraftsinspektionen har anlitat vid sinprövning av möjligheterna lill slutförvaring av det utbrända bränslet har intekunnat visa på några möjligheter lill en säker slutlig förvaring.Laddningsansökningar för och bör därmed självfalletavslås. Till detta kommer atl aiomenergilagen ju alllid ger möjligheter attingripa, om åtgärder behöver vidtas på grundval av exempelvis undersökningarnaav olyckan i . Det är också så atl om viskjuter folkomröstningen till långt fram under våren,försvåras i praktiken möjligheterna för atl ta ställning ienergipolitiken också . Närdet gäller frågorna i folkomröstningen har vi i enbart förbehållit ossrätt alt påverka nejalternativet. I likhet med kommunisterna harvi i all huvudsak godtagit den formulering som föreslagits av Folkkampanjen motatomkraft. Nejallernalivel innebär atl inga ytlertigare resurser satsas ikärnkraften, atl de sex reaktorer som är i bruk avvecklas samt alt i konsekvens därmed ingen svensk uranbrylning kommer lillstånd. Departier som förespråkar ell fortsatt utnyttjande av kärnkraften tycks ihuvudsak vara överens om en linje som innebär ett fullföljande av denenergipoliliska propositionen, dvs. Frånsocialdemokratiskt håll har också framförts tanken på ell s. k. tredjealternativ. Det skulle gä ut pä en snabb eller omedelbar avveckling av dereaktorer som är i drift. Får jag påminna om alt detta skärptanejalternativ ryms i det alternativ som och vpk förespråkar. Vi har jusagt ifrån att om pågående eller kommande säkerhetsanalyser så kräver, måstealla reaktorer i drift stoppas. Nog borde vi kunna räkna med allalla - även de som fortfarande tror på kärnkraften som framlidens storaenergikälla - är beredda att snabbt slänga alla reaktorer, om undersökningarnai anslutning till exempelvis tyder på att vi löper risk försådana olyckor genom fortsatt drift. Och i så fall - om vi är eniga om del -vadfinns del dä kvar all folkomrösia om? Ettvillkor för atl folkomröstningen skall bli meningsfull måsle givetvis vara attinga ytterligare resurser satsas i kärnkraften fram till omröstningen. Därförär det ganska magstarkt att såväl folkpartister som moderater ochsocialdemokrater uppenbartigen är beredda all anvisa ylteriigare över 600milj. för kärnkraftsinvesleringar under nästa budgetär. Dessa pengar bör istället ges en alternativ användning - för allernati va energikällor - menockså för industriell utveckling i Forsmarksområdet. Närdel gäller möjligheterna alt avveckla kärnkraften och nedbringa oljeberoendetfinns det anledning betona att det finns godamöjligheter lill en utväxling. Däremot finns det nalurtigtvis inga som helstmöjligheter alt påverka den rent akuta oljekrisen - nu inför nästa vinter- viakärnkraftsprogrammet. 1 det fallet får vi nu ta verkningarna av de försummelsersom regeringen gjort. Fördet första står del klart atl möjligheterna alt spara är större än vadregeringen vill vidgå. Tyvärr innebär ju dessutom både dagens beslut och delbeslut som fattade om de fortsatta sparinsatserna ibostadsbeståndet en klar risk föruttunning av deåtgärdersomsattesin undertrepartiregertngens lid. Folkpartiregeringens energiprogram innebär också enmindre satsning på s. k. mottryckskraft genom kraftvärme - också det en form avsparande ellerdubbelutnytljande av tillförd energi. Men det är klart -skall manfl avsättning för elkraften från de kärnkraflsanläggningar man vill bygga ochla i drift, finns del inte plats för el från kraftvärmeanläggningar. Energipolitiken,m. Energipolitiken,in. För del andra erbjuder naturgasen - som viutvecklat i vår motion - stora möjligheter även på ganska kort sikt. Den kan jubåde användas som ersättning för olja och producera elkraft ikraftvärmeanläggningar. Dessutom är naturgasen miljömässigt övertägsen. Alt låta omsorgen om kärnkraftens fortbestånd gå ut över möjligheternaall utnyttja naturgas i vår energiförsörjning - det kommer mycket snart altframstå som eu kortsynt och olyckligt beslut. Detfinns för det tredje också myckel goda möjligheter alt utnyttja ved, flis ochtorv. Genom en medveten satsning på dessa inhemska bränslen minskar vi värtutlandsberoende i energiförsörjningen, vi minskar importkostnaderna för olja,och vi ökar sysselsättningen här hemma i . Fördet fjärde gör nu tekniken framsteg även när det gäller möjligheterna allutnyttja solenergi, jordvärme och vindkraft. Ett sådant energiprogram kan alltså på ganska kort sikt avlösakärnkraften och en del olja. Del alternativ som man så ofta eftertysi från kärnkraftanhängarnafinns redan. Därför skall vi politiker inte fortsätta alt binda resurser ikärnkraft och därmed minska möjligheterna atl snabbi och effektivt genomföra enutväxling. Närdet gäller den akuta bristen på bensin och olja kan man inte komma ifrån atlregeringen allvartigt missbedöml situationen. har påfrestningarnaökat på grund av den kalla vintern. Del är nödvändigt att ökaförsörjningstrygghelen genom långsiklsavtal - om detta råder enighet. Men iavvaktan på sådana avtal måste försörjningen tryggas, och del går nalurtigtvisinte att under någon längre lid sälla prismekanismerna ur spel. Visst får deninternationella prisuppgången på olja negativa genomslag på den svenskaekonomin. Men del är en uppenbar risk att vi får betala ännu högre pris för denolja vi måste ha, om vi skjuter upp den nödvändiga påfyllningen av våraoljelager. Atlgöra den avvägningen är en svär uppgift - det är fullt klart. Men det är ochförblir regeringens uppgift att klara den frågan och ta ansvaret för resultatet. Del är först under 1970-lalel som energifrågan alltmer kommit att stå icentrum för den politiska debatten i vårt land liksom i andra länder. Deskärpta motsättningarna har främst rön kärnkraftens roll i vårenergiförsörjning. De har varit hårda, för all inte säga oförsonliga.Tvärsäkerhet på den ena sidan har ställts mot trosvisshet på den andra. Det hardärför varit väldigt svårt all finna de lösningar i enighet som del borde halegat i vån lands intresse att uppnå. Iså måtto är och förblir energipolitiken en politisk fråga, som den ytterstgäller vårt lands möjligheter att bevara och utveckla vårt välstånd. Om Sverigeskall kunna hävda sig på värtdsmarknaden och upprätthålla den tillväxttakt somär en förutsättning för bevarad levnadsstandard, då krävs -även om vi skullegöra högst betydande besparingar - en nära nog automatiskt ökandetillgång på energi. Men energipolitiken och främst kärnkraftsfrågan harsamtidigt blivit ett partipolitiskt problem. Ena stunden kan det vara fråga omhur kärnkraflsfrågan skall utnyttjas för atl slå in kilar i en borgerligregering. Andra stunden kan det vara fråga om atl överleva en valrörelse ochatt dölja tidigare deklarerade ståndpunkter. Energipolitikeni sin helhet har inte sällan framstått som ett taktiskt betingat spel om justsjälva kärnkraften. Dribblingarna och de snabba folbytena har fått de vanligamänniskorna alt fråga sig: Vad är del för spel som politikerna egentligensysslar med? Detär trots detta ett faktum alt kärnkraften möts av misstro, skepsis och iblandt. o. m. skräck inom sä breda grupper i vårt samhälle all delta helt enkelt måstepåverka vår energipolitiks utformning. I ett demokratiskt och öppet samhällesom vårt kan man helt enkelt inte bara gå vidare och låtsas som ingenting i enutveckling som möts med så stora farhågor av betydande delar av värt folk. Detär därför som kärnenergin kommit att spela den nära nog dominerande roll denhaft i värt politiska liv under det senaste halva decenniet. Somjag redan strukit under är energifrågan ett långsiktigt, betydelsefulltsamhällsekonomiskt problem. Men befinner sig i enenergiförsörjningssituation som även på kort sikt inger stora bekymmer. Om deninte hanteras rätt, kan den snabbt komma att hämma hela vår välståndsutveckling.Jag tvekar därför inte alt utnämna energiförsörjningsproblemet till ett av deallra allvariigaste som vårt land har att lösa . Oljekrisen1973-1974 gav den internationella ekonomin en chock som den ännu inte helt kommit över. Till stor del utgör den orsaken till den höga arbetslöshet, de snabba prisstegringar och den svaga produktionsutveckling som haft under en stor del av 1970-talel. Först nu -- finns det tecken som tyder på att såväl vår egen som andra europeiska ekonomier håller på att återhämta sig. Meni dag står vi äter milt uppe i en oljekris, en annoriunda oljekris varseffekter kan befaras bli mer djupgående och långsiktiga. Sedanförra året har oljepriserna allmänt stigit med över 25 96. Vi kan inte varasäkra på atl vi nått den nivå där priserna börjar stabiliseras. På vissamarknader- framför allt den s. k. spotmarknaden, marknaden förlillfällig-helsköp, som är mer betydelsefull för än för flertalet andraländer -har priserna stigit avsevärt mer. Svårigheter föreligger också dä delgäller oljeprodukternas tillgänglighet på de platser där de efterfrågas.Prishöjningarna och avsaknaden av balans mellan utbud och efterfrågan har letttill brislproblem, köer och ransoneringsåtgärder än pä del ena och än på delandra stället runt om i värtden. Inte minst läge är utomordentligtutsatt. Ochde felbedömningar som jag menar atl regeringen gjorde sig skyldig till i sinoljepolitik har medfört att det bara är en tidsfrågainnan en besvärtig brist- och ransoneringssitualion uppstår även i vårt land. Energipolitiken, in. Nr 168 För alt fl ett grepp över lägel har industriländerna gemensamt kommit den överensom åtgärder för alt minska sin efterfrågan på olja. tsyftet har gjorts i olika länder. Men i det land som förefaller atl ha de --------------- kanskeallra besvärligaste oljeförsörjningsproblemen - nämligen - Energipolitiken, harhittills knappast någonting alls av betydelse vidtagits. ffj fij Om industriländerna inte lyckas spara den olja som måsle sparas kommer de ekonomiska följdernaatt bli svära. Redan nu vet vi alt oljeprishöjningarna kommer atl spä påinflationen. Om vi inte kan begränsa vår oljekonsumtion är risken överhängandeför atl den ekonomiska uppgångsfas som befinner sig i kommer altavsevärt dämpas eller t. o. m. förhindras. Vi skulle därmed äter vara tillbakai den besvärliga situation som vi upplevde under . Och vi skulletvingas möta problemen med en energipolitik som inte existerar, med enföretagsamhet vars lönsamhet är helt otillräcklig och med en slatsfinansiellsituation som utan tvivel ler sig myckel bekymmersam pä sikt. Vi kan då bliställda inför ell ekonomiskt krisläge värre än det som trepartiregeringen hadealt hanlera regeringsskifte och som den regeringen lyckadesvända lill den uppgång som vi hoppas att vi nu skall börja skörda frukterna av. Huroroande vårt oljeförsörjningsläge är på kort sikt har demonstrerats av attSverige som första land krävt atl viss del av den s. k. oljeklubbenskrisfördelningsmekanism skall sältas i kraft. Vi har ännu inte filt ett jakandesvar på värt krav. Mot den bakgrunden är det bristande handlag som framför allthandelsministern har visat när det har gällt att hantera den uppkomnasituationen mycket beklagligt. a. pä prispolitiken,som många talare tidigare varit inne på. Atl viinte kan reglera bort kostnadsökningar som ofrånkomligen mdsie komma att drabbavår ekonomi förr eller senare, borde vara en självklarhet. När regeringen trotsdelta har gjort försök härtill, har den tagit pä sig en uppgift som är dömd altmisslyckas. Jagär emellertid, herr talman, för den skull inte beredd all säga alt detviktigaste är atl nu höja alla priser. Vår inhemska prisstabilitetär viktig. Det finns därför all anledning att utforma energipolitiken så atlstabiliteten störs så litet som möjligt. Men av helt avgörande betydelse är atldel skapas klarhet om vad slags prispolilik som skall gälla på oljeprodukternasområde. Vi är som bekant i utlämnade lill den internationellamarknadens villkor. valhänt och tafatt handlande från svensk sida kan i höggrad skada våra intressen på både kort och läng sikt. Detär troligen mindre just dagens prisnivå än osäkerhet om hur regeringen tänker hantera prissituationen längre fram som har skapat den tveksamhet från oljeleveranlörernas sida som vi kan iaktta. En fasl prispolilik som klargör vilka regler som skall gälla under åtminstone del närmaste året och som därigenom möjliggör en smidig anpassning lill utvecklingen av världs marknadspriserna borde kunna bidra till att förbättra vårt kortsiktiga försörjningsläge och stärka förtroendet även . Om del här räcker för alt avvärja en hotande ransonering skall jag gärna medge alt jag saknar möjlighet 108 atl bedöma - i dagslägel i varie fall. Jag är kanske mer än många andra, herr talman,medveten om de prispolitiska problem som stigande oljepriser kommer atl medföraför den ekonomiska politiken nu och . De kostnadshöjningarsom sådana medför får såväl direkta och omedelbara som indirekta och merlångsiktiga konsekvenser. Indexanknutna förmåner påverkas, och kompensationskravkommer att resas i samband med löneförhandlingar, från kommunerna och även iandra sammanhang. Det kan, menar jag, mot den bakgrunden ifrågasättas om intekonsumentprisindex borde kunna rensas från effekten av dylika prisstegringaroch att de redovisades separat. Prisförändringar som härrör från dessa alldelesspeciella internationella förhållanden, som vi inte har någon möjlighet atlråda över, är ju av den naturen atl de måste bäras av alla landets medborgare.Ytterst är det fråga om solidaritet i en situation som saknar möjlighetall påverka. Vi måsle betala de högre oljeräkningarna förr eller . Atlkräva atl oljeräkningen skall kompenseras är alt försöka lyfta sig själv ihåret. All tillgänglig erfarenhet visar att det inte är möjligt. Idet längre perspektivet är utsikterna knappast mer gynnsamma. Krissituationenpå oljemarknaden kommer all bli beslående resten av detta och slörre delen avnästa år. Allt talar dessutom för att vi bara befinner oss i inledningsskedettill en period av ökande knapphet på olja på världsmarknaden.