prot · G20957 · 1978-12-31 00:00:00 — Om del i sin tur innebär alt 800 människor kanske blir utan jobb verkarha mindre belydelse. Mendetta för naturiigtvis inte inträffa. Det är emellertid vad som kan inträffa,om man bara följer den ulveckling som anges i svarei. Otvivelaktigt bardensvenska plywoodindustrin en framtid, herr lalman, men det behövs kanske vissastrukturförändringar. Dessa för naturligtvis inte ske hell okontrollerat, såatt enskilda förelag sitter i egen kammare och gör utredningar som kan innebärakraftiga nedskärningar av verksamheten med nedläggningar som följd. Svenskplywoodindustri kan då på relativt kort lid försvinna. Det för givetvis svåraföljder för de människor och orter som är beroende av plywoodindustrin. Islällel måste det vara så att samhället och de anställda för ett avgörandeinflyiande på de åtgärder som måste lill om branschen skall bli lönsam.Det måste vara samhället, och regeringen i sista hand, som skall ha detyttersta ansvaret för sysselsätlningen i vårt land. Serman på plywoodindustrins struktur kommer man fram till att det finns sjufabriker som tillverkar plywood i . Enligl vad som sägs i ulredningen omsågverksindustrin och skivinduslrin är del bara en anläggning som är modern,nämligen den i . Övriga är gamla och i flera fall olönsamma.Betecknande för dessa är också att de i de flesia fall ligger iregionalpolitiskt myckel känsliga områden men också på orter som är mer ellermindre beroende av sin plywoodfabrik. I i Värmlandmed 250 anställda är man orolig för sin framlid. Omen strukturutredning av plywoodindustrin a. genom Vänerskogsbesvärliga siluation. ITorsvik i med 56 anslällda räknar förelagsledningen med ennedläggning lill 1981. Till bilden hör dock atl facket har ell annat förslag,som skulle göra del möjligt för fabriken alt leva vidare. Vihar NCB:s fabriker i Johannedal ulanför med 107 anslällda och iEdsbyn i med 72 anslällda. I arbetar av deindustrisysselsatla i plywoodfabriken. Framliden för dessa båda fabriker äroviss, bl. a. på grund av NCB:s besvärliga ekonomiska situation. Ocksåpå fabrik på utanför med 55 anställda ärman orolig för framtiden. Plyfai - också i - med 128 anslällda är ryggrad. Hela73 96 av de industrisysselsatla i arbeiar på Plyfa. Man kan utan överdriftsäga att framlid står och faller med plywoodfabriken. StoraKopparberg-Bergviks fabrik i ulanför sysselsätter 108anställda. Bara var arbetsstyrkan 148. En kraftig neddragninghar alltså skett de två senasle åren. sysselsätts ca 20 96 av deindustrisysselsatla i på plywoodfabriken. Det finns ett förslag om attfabriken skall läggas ner, men bolagsstyrelsen har beslutat alt driftenskall fortsätta även . Man har alltså fött en nådatid på ell år. Avden här redovisningen framgår all oron bland de anslällda på samtliga sjufabriker är mycket stor. Till bilden hör atl sex av fabrikerna ligger inomstödområdet. Fyra av fabrikerna ligger i milt eget hemlän, nämligen Gävleborgslän. Vihar lidigare i en myckel lång interpellationsdebati fått lyssna påbesväriigheterna i . är ell av de svårast drabbade länensysselsättningsmässigl, bl. a. på grund av atl just skogsindustrin dominerar såkraftigt. F. n. slår ca 24 000 personer ulanför den normala arbelsmarknaden iform av registrerad arbetslöshet - som f n. uppgår till 4 500 personer -förtidspensionering, sysselsättning i beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbildning. Beräkningar i länsplanering 1978 tyder på alt mer än20 000 nya arbetstillfällen behövs i länel fram lill 1985,om berättigade kravpå tillgång till arbetstillfällen skall kunna tillgodoses. Mot den härbakgrunden är del förhållande som råder helt oacceptabelt, inle bara för defabriker som finns i utan även för fabrikerna på övriga orter. Vihar lidigare i en brett upplagd uppvaktning från min egen hemkommun Söderhamnför industriministern redogjort för kommuns problem. Vi nämnde att600-700 arbelslillfällen har försvunnii under de senasle åren och altytterligare 1 000 jobb är i fara. I ligger , som ärhelt beroende av sin plywood- och boardindustri, vilken ägs av . Avden här redogörelsen framgår, tyckerjag, alt plywoodindustrin kan ses som ellbra-eller snarare dåligt-exempel på vart brist på planering kan leda. Företagenhar inte hängt med i ulvecklingen. De investeringar som gjoris harmeslanvänlstillaltersättaförsliten utrustning. Några rationaliseringar för altbli mer konkurrenskraftig har man inte varil intresserad av. gjoris några allvarligaförsök alt öka förädlingsgraden. Detla framgår också av den ulredning jaginledningsvis nämnde. Det bevisas av att de sju fabrikerna inte ens täckerSveriges behov av plywood, trots lågkonjunkturen och ett rekordlågtbostadsbyggande. Meden kapacitei av 120 000 m har produktionen legal på endasl 97000 m'. Medan exporten uppgick lill 25 000 m, så var importen hela 82 000m Detvore ju dåligt om vi inle nu kunde klara vårt eget behov. Dessa siffror belyserju ytteriigare vad jag sagt, nämligen att svensk plywoodindustri haren framtid, men då måste viljan finnas att göra något av silualionen, allvidlaga åtgärder så all industrin kommer på fötter igen. Meni det avseendel trorjag att viljan hos ägarna är myckel svag. De fiestaplywoodfabrikerna ägs av slora skogsbolag och betraktas - som jag tror - somsmå besvärande enheter som man helst vill bli av med. Men i ett läge, då vimåste slå vakt om varje arbetstillfälle men också skapa nya, trodde jag allregeringen skulle bifalla de krav som framförts av de fackliga organisationernaoch som går ut på 1. altregeringen utarbetar en struktursludie och plan för plywoodindustrin saml ett åtgärdsprogram för hur strukturplanen praktiskt skall genomfö ras, 2. att utredningsarbetet skall ske i nära samarbetemed representanter för industrin, samhället och de fackliga organisationerna, 3. att regeringen stoppar enskilda industriers planerpå nedläggningar tills åtgärdsprogrammet är framtaget. Eftersommin fråga till industriministern gällde om han ville bifalla de krav somframförls av de fackliga organisationerna var del ju minst lika vikligt frånderas sida all utredningen skulle följas upp av en plan över hur svenskplywoodindustri skall se ut saml elt åtgärdsprogram för hur planenskulle genomföras. Detta har induslriminislern över huvud taget inle svarat pä.Därför skulle jag vilja ställa några följdfrågor: Eftersom nu industriministern inte anser alt detbehövs några fier utredningar, är ni då beredd atl omgående presentera en planför hur svensk plywoodindustri skall se ut saml elt älgärdsprogramför hur den skall genomföras? Är industriministern beredd atl tillse att dellaför ske i nära samarbete med de fackliga organisationerna? Är induslriminislern beredd alt stoppa enskildaindustriers planer på nedläggningar innan programmet är framtaget? Görman del här, kan man sätta en press på förelagsledningarna atl vidlagaåtgärdersom skapar förutsättningar fören framlid försvensk plywoodindustri.Jag tror också att det invesleringsmässigl rör sig om små belopp i förhållandetill vad skogsindustrin i normala fall brukar röra sig med. Tillsist, herr lalman, skulle del vara iniressani alt fö en precisering av delslora anlalel svenska och utländska utredningar som enligl svaret finns omsvensk plywoodindustri. Omen strukturutredning av plywoodindustrin 0/77en strukturutredning av plywoodindustrin Mitt svar är onekligen kort. Desto duktigare är del av allutläsa ur det hela min livssyn -vilket han dock gjorde, tyckerjag, påotillräckliga grunder. Detär ganska uppenbart all vi har en något olika syn på hur man tacklar sådana härsaker. I inlerpellationen sägs att det måsle vara fel att företagenokontrollerat gör utredningar som kan innebära nedläggningar. Mig förefallerdet som om det skulle vara större skäl alt rikta invändningar mot förelagen omde icke planerar sitl handlande. Del är också ell som från skildapolitiska håll ibland riktas mot förelagen. Men förelag -statliga, kooperativa,privala - planerar. Del är en föredömlig verksamhet om den leder lill godaresultat. Inom företagen arbeiar man med sina problem. En strukturrationaliseringskulle kunna innebära nedläggande av en del enheter, och det skulle kanske ickevara så välkommet. Låt dem nu t. v. hålla på och jobba med sina problem i ettläge då vi genom konlakler anser oss veta atl några näraliggande nedläggningaricke är å hane. a. haft kontakt, liksom , med SloraKopparberg om den plywoodfabrik nämnde, och vi har fölt klartför oss atl ingenting är förestående. Vi vet över huvud taget inleom några planer finns som ger anledning lill panik. Naturligtvismåsle man följa utvecklingen. Den kan ge anledning lill ingripanden, och dåskall vi inte tveka. Denfilosofi som tillskrev mig och regeringen - lät företagen klarasig och sköta del hela vad som än händer - har vi inte. Därpå lyder bl. a. vadvi diskulerade vid förra frågetillföllei, då vi redovisade elt antalingripanden . Som myckel väl vet från den mycketföredömliga uppvaktning gjorde beträffande en annanföretagsgrupp som betyder myckel inom hans kommun och där problemen bedöms somöverhängande, nämligen skogsmaskininduslrin, har vi inte tvekat all akliviengagera oss. Vi kommer också att engagera oss beträffande plywood om det blirbehövligt. Del är heltklart all industriministern och jag har olika syn på hur man skall tackla dessasamhällsproblem. Min grundsyn är att samhällel måsle arbeta aklivi idetla avseende. Har man den filosofin atl man bara skall 1 vänla och sekan del, som jag i milt anförande nämnde, inträffa atl vi helt plötsligt slår utan svenskplywoodindustri. Om samhället väntar för länge med sina ingrepp, då händer oftakatastrofer, och det får enligt mitt sätt atl se inle ske. Somjag sade är det viktigt atl det inle blir en okontrollerad kapaciletsneddragning,för del kan slula i en katastrof Det har framgått av tidigare debatier i dagatt svensk skogsindustri är vår viktigaste basnäring. Det är inom den vi skallskapa många nya arbetstillfällen under fömtsättning alt vi ökarförädlingsgraden. Plywoodindustrin ärju en svensk skogsindustri. Då finns detall anledning att satsa offensivt på den branschen. Det kan inle vara vettigtalt vi just i vårt land skall behöva importera merän vad vi I ställetborde vi sträva efter alt fö ett rakt motsatt förhållande. Eftersom industrinnu, såviiijag förstår, inle är intresserad av att se offensivt på plywoodtillverkningenär det, som jag ser det, naluriigl all samhällel greppar tag i problemen. Vihar nämligen förutsättningar att göra oss mer konkurrenskraftiga, om baraviljan finns. Iulredningen om svensk skogsindustri och skivindustri konstateras alt myckel avarbetet i en svensk plywoodfabrik är manuellt. Del finnsdärför ett relativt stort utrymme för rationaliseringar enligt ulredningen, ochden har också tagit fram en modell som visar, atl del går alt göra en svenskplywoodfabrik lönsam om man vidtar rationaliseringsätgärder. För svenskskogsindustri, som brukar räkna med miljardbelopp, är det inle några storasummor som behövs för alt sätta plywoodindustrin på fötter. Men, som jag sadetidigare, jag tror inte viljan finns bland skogsföretagen. Eftersomvi har vidtagit aktiva samhällsåtgärder i andra branscher - varv, slål och tekoför all nämna några - frågar jag mig; Varför kan inte regeringen när det gällersvensk plywoodindustri, som är en lilen del av vår skogsindustri, så alt sägagå in offensivt i branschen på det sätt som de fackliga organisationerna harkrävt? Jag är övertygad om alt om del görs, skapar vi också en framtid försvensk plywoodindustri - men då måste del göras en planmässig satsning på den.Annars löper vi risken att helt plötsligt slå utan plywoodindustri, och detskulle vara en katastrof för de sju orter som har en sådan. Överiäggningenvar härmed slutad. § 20 Om statliga beställningar till verkstadsföretag iNorrbotten ömstatliga beställningar tdl verkstadsföretag i IndustriministernERIK erhöll ordet för au besvara {s) den 28 novemberanmälda fråga, 1978/79; 189, och anförde; har frågat mig omjag är beredd alt vidta åtgärder såall de statliga förelagen i större ulslräckning vid beställning avverkstadsprodukler gynnar de norrbottniska verkstadsföretagen. Destatliga förelagen i svarar för en stor del av länetsinduslrisysselsällning. Dessa indusirier har ell naturligt intresse av atl hamöjlighel atl upphandla varor och tjänster från företag som är lokaliseradelill Norrbotien. I samband med investeringar har förelagen möjligheter allstyra vissa delar av beställningarna direkt eller indirekt till lokala företag.Detta system har tillämpats och lillämpas fortfarande av de statligaindustrierna i Norrbollen och är möjligt atl behålla även om man går över till s.k. pakelupphandling. Del har också varit möjligt för destatliga företagen att lägga ut viss del av sin normala produktion till lokalaleverantörer. I samband med lågkonjunkturen har efterfrågan på sådana tjänsterminskat, då de statliga företagen i första hand velat utnyttja egen ledigkapacitei. Jagär övertygad om alt de statliga företagen i gör vad som är möjliglinom givna ekonomiska ramar för att siödja industriföretagen i länet. 0/7?statliga beställningar till verkstadsföretag i förutsätter dockkonkurrenskraft från de norrbottniska företagen. Det bör framhållas all dessahar en given fördel framför sina konkurrenter genom .själva närheten lillbeställaren. Tillsist villjag framhålla alt de statliga företagen själva fattar beslut i frågaom upphandling av varor och tjänster. Jag har inle några formella möjligheterall ingripa i de besluten. STEN-OVESUNDSTRÖM (s): Jag tackarindustriministern för svaret. Bakgrundentill frågeställningen är del katastrofala arbetsmarknadsläget i Norrbotien. situation då de statliga basindustrierna får allt svårare att klarasysselsättningen drabbas också de små och medelstora verkstadsindustrierna. Deärju för sin produktion delvis beroende av de investeringar och legoarbelen sombeställs genom de statliga företagen. Underde senasle dagarna har dessulom en utredning presenterats för alt lidigareläggavissa invesleringar inom . Den del som i detta förslag gällerLuleå är relalivi blygsam i en jämförelse med de andra stålorterna, och omingenting görs så kommer den norrbottniska industrin alt drabbas oerhört hårt,med de konsekvenser detta för för sysselsätlningen i länel. Imin fråga tar jag upp verkstadsindustrins knyining till basindustrierna och hurviktigt del är all verkstadsföretagen får del av de invesleringar som görs ibasindustriema. Tyvärrär det alltför ofta som beställningar hos verkstadsindustrin görs hos företagutanför regionen och länel trots att länels företag har kunnande och ledigkapacitet. En orsak lill delta är bl. a. att det betraktas som rationellt attbeställa "paketlösningar" så alt man slipper lägga ut anbud på mindreposter. Men samlidigt drabbas den verkstadsindustri som ligger i regionen. Ettexempel på detta är de invesleringar som genomförs av , och del finnsflera. Avsvaret på frågan framgår att statsrådet är övertygad om att de statliga förelageni Norrbotien gör vad som är möjligl inom de givna ekonomiska ramarna för attstödja industriföretagen i länel. Del tyckte i varje fall inte den gruppnorrbottniska företag som har uppvaktat både utvecklingsfonden ochlänsarbetsnämnden just för atl få ett tryck på de statliga företagen attupphandla betydligt mer. Av svarei framgår också att statsrådet anser att delär de statliga företagen själva som fattar beslut om upphandling av varor ochtjänster och att han inte har några formella möjligheter atl ingripa ibesluten. Del kan jag till viss del hålla med om; det är inte meningen allindustriministern och regeringen skall ingripa i detalj i sådana här saker.Men del borde ändå vara möjligl alt genom Statsföretag agera i sådana härfrågor. Det kan inte vara rimligl i sådana lider och med en sådansysselsättningskris som Norrbotien befinner sig i, atl man helt passivt skalllilla på utvecklingen utan atl ingripa, inte ens genom Statsföretag.Statsföretag måste också ha en samhällsmålsälining i ett sådanl här sammanhang. Överläggningenvar härmed slutad. § 21 Om fortsatt svenskproduktion av vevaxlar till fartygsmotorer Industriministern erhöll ordet för allbesvara () anmälda fråga, 1978/79:197, ochanförde: Torslen har frågat mig om jag är beredd atl vidla åtgärder somsyftar till alt bibehålla tillverkningen av vevaxlar i landet. Iproposilionen 1978/79:49, som kommer att behandlas här i kammaren , harregeringen föreslagit åtgärder rörande varvsindustrin. Som redovisas ipropositionen har varven en stor mängd underieverantörer inom landet. En stordel av dem finns inom verkstadsindustrin. I flera fall har dessa förelag varilsysselsatta med produktion även for utländsk varvsindustri. Den nedgång somskett i efterfrågan hos underleverantörerna är således inte enbart betingad avminskade leveranser till svensk varvsindustri. Deföreslagna åtgärderna för varvsindustrin påverkar också underieveran-lörernagenom atl dessa får lid all anpassa sig till varvsindustrins successivtminskade efterfrågan. De medelsbehov som beräknats för varvsindustrinförutsätter att varvens val av underieverantörergörs på ett ekonomiskt riktigtsätt. Jag räknar med att varven i så stor utsträckning som del är praktiskt ochekonomiskt möjligl försöker att placera sina order inom landet. Jag är inteberedd att föreslå några speciella åtgärder för att styra varvens val avunderleverantörer. Detta gäller också i fråga om varvens upphandling av lungavevaxlar. 0/7?fortsatt svensk produktion av vevaxlar till fariygsmoiorer Jag ber att få tacka industriministern för svarei. Jag skallinte kommentera del , utan jag skall först ge några synpunkter påvarför jag har ställt frågan. Anledningentill frågan är vevaxeltillverkningen som har bedrivits vidMotala Verkstad men som förelaget nu beslutat lägga ned vid halvårsskiftet1979. Anledningen till företagets beslut atl lägga ned är inte bara denneddragning som har skett vid varvsindustrin och som har vållat minskning avleveranserna, utan också att varvsförelagen har gått lill utländska tillverkaremed sin upphandling och därmed inte hållit slutna långiidskonlraki som de haftmed företag. bland andra som har bmiit ett sådant kontrakt ärGölaverken. Då den tillverkningen utgjort en betydande del av företagetsproduktion och 50 96 av omsättningen, kan företaget på grund av dessaomständigheter inte längre uppehålla någon tillverkning av vevaxlar. Vadsom är underligt är att varven vid information om den beslutade nedläggningenuttalade som sin mening att de ogärna ser att en sådan åtgärd vidlas, eftersomdenna tillverkning försvinner ur landet i och med all företaget säljerutmstningen och kunnandet till utländska tillverkare. Varvens oro när detgäller tillverkningen gmndar sig på fördelen med närheten lill tillverkaren ochsäkerheten i leveranserna liksom fördelen av alt tillverkningen bedrivs inomlandei. Omfortsatt svensk produktion av vevaxlar till fariygsmoiorer Närdet inte går all skapa avtalsenliga garantier för en tillfredsställandebasbeläggning, har emellertid Verkstad inget annai alternativ än aUlägga ner vevaxeltillverkningen. Genom att företaget säljer sin utrustning ochsitl kunnande på del här områdei mister vi denna tillverkning inom landet. Viavhänder oss en värdefull del av fartygstillverkningen, och vi misterdel slora kunnande som den ifrågavarande yrkeskåren representerar. Omman nu inte vill stödja det Johnsonägda förelaget, så kan man i stället sedenna produkiion som en bra allernativsysselsättning vid något avvarvsföretagen i . I avvaktan på en planering i den riktningen skulleproduktionen vid Verkstad kunna upprätthållas med stödåtgärder. Ettsådanl arrangemang skulle kunna underiätta situationen för de anslällda som nuivingas ul i arbetslöshet, och del skulle också kunna uigöra en lättnad i detbesväriiga sysselsättningsläget i . IndustriministerHuss har sagt alt han inte tänker vidta några som helst åtgärder för atlbehålla denna produktion inom landet. Jag har emellertid pekat på det behov avalternativ produktion som föreligger inom varvsindustrin och framhållil altdet skulle vara möjligl atl rädda tillverkningen genom all låta den ingå somalternaliv produktion vid något av varven. Från varvsindustrins sida har man juockså uttryckt en viss oro för atl tillverkningen försvinner ur landet. Jagbeklagar därför det negaiiva svarei. I sista stycket av milt svar harjag redan delvis kommenterat inlägg. Låt mig bara lillägga all den omständigheten alt man isvensktillverkade fartyg kan komma alt få använda utländska vevaxlarinie är något anmärkningsvärt. 1 svenska bilar, svenska flygplan, svenskafartyg osv. ingår en myckenhet av detaljer som importeras utifrån. Del är ettutslag av vårt intensiva handelsutbyte med utlandet och den internationellaarbetsfördelning som har bidragit lill all göra till en välståndsland. Så lill mera konkreta ting: Om vevaxlar är elllämpligt föremål för en alternativ produktion vid varven, så måsle det rimligenankomma på Svenska Varv och dess enheter eller på andra varv alt i sin på sinahåll mycket intensiva bearbetning av projekt för alternaliv produktion också taupp denna alternaliva produkiion. Samhällel ställer ju särskilda resurser tilldessa förelags förfogande för del ändamålet och har dessutom försökt atl hjälpalill genom att tillsälla en särskild utredningsgrupp som verkar just föralternativ produktion. Jag hade egentligen inte förväntat mig något posilivt svar. Förelaget ifråga har vid åtskilliga tillfällen -jag tror att det rör sig om minstdussintalet tillfällen - uppvaktat induslridepartementet i den här frågan. Manhar överbringat sina synpunkter både lill den förutvarande borgerliga regeringenoch till den nuvarande regeringen. Somjag ser det måste vi, om vi skall kunna lösa sådana problem som dessa, ha enomfattande planering inom företagen, en planering som sker i samarbete med deanslällda och i samarbeie med samhällel. Men jag har en känsla av all sådanaambitioner inie är inne, ulan man räddar situationen för stunden. De anslälldavid AB Verkstad har inle längre några illusioner om möjlighelerna allrädda den här kanske myckel värdefulla produktionen. Därför harjag inget meralt säga i den här debatten. Överläggningenvar härmed slutad. 0/77en utvecklingsplan för del av stålindustrin § 22 Om enutvecklingsplan för del av stålindustrin Industriministern erhöll ordet för allbesvara 0//c5'i'e/?5TO/?i(s) anmälda fråga, 1978/79:224, ochanförde; har frågal mig omjag kommer au ta initiativ till ensamordnad plan för ulvecklingen av den svenska roslfritl-stål-industrin underhänsynstagande inte bara till förelagsekonomiska önskemål utan även till kravenpå bevarad hög sysselsättning i berörda regioner. Föratt underiätta strukturomvandlingen inom specialstålinduslrin ochstålgjuteriindustrin får statligt stöd beviljasförelag enligl förordningen (1977:1123) om statligt stöd lill strukturåtgärderinom specialstålindustrin m. m. Frågor om lån och lånegarantier enligl dennaförordning prövas av delegationen för strukturfrågor inom vissa branscher, dens. Denna delegation har också lill uppgift att tainitiativ till, följa och stödja strukturomvandling inom specialstålindustrin.Lån kan ges till ett sammanlagt belopp av 700 milj. kr., medan den statligagarantiramen uppgår till 600 milj. kr. Särskilda arbetsmarknadspolitiskainsatser med inriktning på stålindustrin har också gjoris. Jagdelar uppfattningen all del är angelägel med strukturförändringar inomspecialstålindustrin. Det harockså pågått och pågår f n. diskussioner mellanföretag i dessa frågor. Enligt vad jag erfarit har struklurdelegationeninformerats om den pågående diskussion om samgående som nämner isin fråga. Några konkreia förslag föreligger dock ännu inte. Jagser posilivt på all företagen på delta säll lar initiativ till strukturellaförändringar. Jag kommer alt via struklurdelegationen noggrant följa den vidareulvecklingen på specialstålomrädel. Jag förutsätter atl de fackligaorganisationerna på nära håll deltar i de fortsatta diskussionerna, ochjagutgår ifrån alt de särskilt bevakar sysselsätlningseffekterna av kommandeförslag.