prot · G20966 · 1978-12-31 00:00:00 — i bilden och atl del inte ligger inomförsvarsministerns fögderi och att han inte tänker svara på frågan. Men jagvill nog påstå att man inle kan betrakta frågan så lättvindigt därför all närsvenska företag uppenbarligen på den inlernalionella marknaden ingår hemligaavtal med NATO-länder, så är del ett sätt alt äventyra den svenskaneutraliteten, och det till den milda grad alt man inle ens kan begära altfrämmande nationer skall respektera en neutralitet så länge som ärleverantör till NATO:s försvarssystem. Vi är en slor leverantör av vapen, ochdel är en allvariig situation i händelse av elt krig. Vidaresäger atl vi också köper vapen från NATO. Del är rikligt. Vi bådeköper och säljer vapen i mycket stor utsträckning. Och jag menar att det inteär bra alt fortsätta med den typen av verksamhet, om man vill slå vakt omsvensk neutralitets- och säkerhetspolitik. Jagär fortfarande icke övertygad om atl inte vedergällningsfilosofierna så attsäga dikterade det som förekom bakom folkels rygg. säger atl hanhar givit alla argument som han kan ge, men jag är inle övertygad om alt de ärriktiga. Del fanns så myckel i det program som man såg som talade i en annanriktning, alt det finns anledning all se mycket skeptiskt på denna utveckling. Vedergällningsvapen har aldrig varit eU seriöst alternativ för Sverige.Vad som här diskuterades var taktiska kärnvapen för vårt invasionsförsvar. Överiäggningenvar härmed slutad. §12 Föredrogs och hänvisades 1978/79:3 lillarbelsmarknadsulskotlel Omvapentyperna i den svenska försvarsmakten §13 Föredrogs och hänvisades Motioner 1978/79:294 lillkonstilulionsulskotlel 1978/79:295 lill skatteutskottet /79:296 tillsocialförsäkringsulskottel /79:297 och 298 till kulturutskottet /79:299till utbildningsutskottet /79:300 lill näringsutskollet /79:301 tillcivilutskotiet §14 Föredrogs och bifölls Inlerpellalionsframställning 1978/79:126 § 15 Tredje vicetalmannen meddelade atl propositionerna nr 100 och 101 skulle sättas sist påmorgondagens föredragningslista. § 16 Anmäldes ochbordlades 1978/79:302 av BonnieBernström m.fl. om hus 1978/79:303 av IngridDiesen m.fl. om en minskning av den statliga informationsverksamheten1978/79:304 av m.fl. om översyn av lagen om handel meddrycker 1978/79:305 av och om slopande av samtaxeringen vid förmögenhetsbeskattningen av fosterföräldrar och fosterbarn 1978/79:306 avIngegerd m.fl. om avveckling av sambeskattningen av förmögenhet1978/79:307 av m.fl. om ändrade regler för rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen1978/79:308 av m.fl. om slopande av inflationsskyddel för inkomslskatteskalan1978/79:309 av m.fl. om slopande av mervärdeskatten på livsmedel 1978/79:310 av m.fl. om enskattereform m. m. 1978/79:311 av och omändring av regler om åtal mol ämbetsmän \918/19:3\2av m. fl. om rätt för nyitjanderättsha vare att i vissa fall inlösa mark 1978/79:313 av m.fl. om förbättratbostadsstöd ål pensionärer 1978/79:314 av . 1978/79:315 av Lars-OveHagberg m.fl. om begränsning av skiftarbete 1978/79:316 av om utredning avbarn- och ungdomsfrågor 1978/79:317 av och Carl-HenrikHermansson om höjt statsbidrag till 1918/19:318 av m. fl. om inrättande vidUppsalauniversitetaven professur i allmänmedicin 1978/79:319 av OlleAulIn och ominrättande av institulions-föreståndartjänster inom gymnasieskolan 1978/79:320 av m.fl. om inrättande av ensärskild högskoleenhet i 1978/79:321 av m.fl. om fleraklasslärare med naturvetenskaplig och teknisk bakgrund 1978/79:322 av om utbildningav ungdomar i förelag 1978/79:323 av om upprustning avjärnvägsstationen vid Södra 1978/79:324 av NilsBerndtson m.fl. om upprustning av järnvägsstationer 1978/79:325 av . 1978/79:326 av och pensionärsbiljelter 1978/79:327 av m. fl. om utbildningenvid Gammelkroppa skogsskola 1978/79:328av/?M/7e TbrwaWoch A/äWa/Te/taon omseparata ballastlankar i tankfartyg 1978/79:329 av och omåtgärder för att stimulera biodlingen 1978/79:330 av i och IngemarKonradsson om åtgärder för att stimulera tekniskt nyskapande 1978/79:331 av om en industriellsatsning i kommun 1978/79:332 av AlfLövenborg och om 80 m. m. 1978/79:333 av m.fl. om åtgärder förall säkra malmfälts-kommunernas framtid 1978/79:334 av/?wne och iHållsiaom svenska försök med metangasframställning ur avloppsvatten 1978/79:335 av . om stål- och gruvindustrin 1978/79:336 av och iKumla om en rörande bränder i offentliga lokaler 1978/79:337 av . om en progressiv stalskommunal enhets- Nr 66 1978/79:338 av . om höjda statsbidrag till kommuner och 1978/79:339 av m.fl. om åtgärder motungdomsarbetslös- Anmälan av inter- heien pellationer 1978/79:340 av m.fl. om ökat antalplatser på gymnasieskolans yrkesinriktade kurser §17 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits till kammarkansliet 1978/79:127 av Per Ga hrton {fp) U\\ statsrådet om rätten till liv och lill en värdigdöd: Massmorden på är upprörande,frånstötande och måsle med kraft fördömas. Deaktualiserarocksäen mängd frågorsom redan ställts i debatten och som politiskt rimligen i första hand borderiktas lill de ansvariga kommunala myndigheterna i kommun. Jag tänker t.ex. på frågor av följande typ: Hurkan så många mord genomföras under så lång lid utan all upptäckas lidigare? Hurfungerar övervakning och kontroll inom svensk sjukvård, särskilt pålångvårdsavdelningar med patienter som själva har svårt att eller inle alls kangöra sin röst hörd? Varför har varningar som - enligl pressuppgifter -framförts från vårdpersonal inle lett lill noggrannare utredningar tidigare?Hur har giftkontrollen fungerat, varför är giftmedel av detta slag tillgängligaunder så föga betryggande former för så stora personalgrupper? Hurkan över huvud taget någon fa tjänstgöra inom sjukvården med så obefintligutbildning, efter så obefintlig förhandskonlroll och under så obefintligkontinuerlig övervakning? Mendet harockså ställts en annan typ av frågor som rimligen bör riktas tillsjukvårdsminislern, frågor som handlar om samband mellan massmorden i ochden s. k. dödshjälpsdeballen. Så skrev t. ex. tidningen i sin ledarei söndags, : "Denanhållne 18-åringen har vid polisförhören sagt att han blev deprimerad avpatienternas lidanden och hopplösa situalion och atl han gav dem det dödandegiftet av barmhärtighet. Del finns ingen anledning alt tro att han inle menarvad han säger. Något annat rimligt motiv har han inle. Därmedhamnar morden vid mitt i centrum av debatten om dödshjälp.- För människor mitt i livet har debatten om dödshjälpvarit en tankeexercis på behaglig distans. När den egna döden förefaller långlborta kan man spekulera i ämnel utan all behöva bli alltför personligt berörd. Förgamla och sjuka och deras nära anhöriga har det varit en skrämmande debatt, etthot mol rätten lill livet. Förvi har rätt lill livet, också när vi ärsjuka,senilaoch försvarslösa. Det är enav de grundläggande principerna i vår rätts- och kulluruppfattning.Dödshjälpsdeballen far inte väl av att konfronteras med verkligheten." Somframgår av dessa citat tycks ledarskribenten i vilja strypa en seriösdebatt om problematiken kring en värdig död med massmorden i somtillhygge. Del finn risk att liknande tankegångar finns också på annat håll. Meni själva verket är massmorden i bara ytterligare elt tecken på denabsoluta nödvändigheten av elt politiskt ansvar för människors död i ettsamhälle av vår typ, med högteknologiserad sjukvård. Faktum ärju atl dödennormalt är en ytterst plågsam process. ,dvs.den statliga utredningen i livets slutskede, som tillsattes i januari1975 efter en debatt i om dödshjälp har lagt fram tre delrapporter,bl. a. rapporten dö på sjukhus. Man har undersökt 202 patienter viajournaler och karllagt det medicinska tillståndet under den sista levnadsveckanoch del sista levnadsdygnel. Följande siffror belyser delta: 7196 av patienterna hade smärta under sista levnadsveckan, därav drygt hälftensvår smärta. 69 96 hade andnöd sistadygnet. 7396 visade tecken på ångest och oro, de flesta i hög grad. Över hälften avpatienterna led av illamående, feber, törst, avföringsbesvär m. m. Deflesta av patienterna var vid medvetande, bara 8 96 var medvetslösa under sistaveckan. 50 96 hade fltllivsuppehållande behandling. 17 patienter hade utsattsför återupplivningsförsök sista dygnet. 2 patienter och I anhörighade begärt "aktiv eulanasi". 10patienter och 3 anhöriga hade begärl "Förläng ej lidandel/vill dösnart". 8patienter och 12 anhöriga- hade begärl "Sätt ej in behandling vidförsämring". 15 patienter av 24 hadefall behandling mol sin vilja. 128patienter hade behövt och fatt smärtlindring,dock endast "vid behov".Endast 8 patienter hade adekvat smärtlindring, dvs. injektioner medregelbundna intervaller. Irapporten dö på sjukhus påpekas bl. a. alt smärta, illamående och andnöd är"svårbehandlade symtom". Del finns helt enkelt inte effektiva ochlindrande metoder. Exempel: 42 patienter led av andnöd, 23 av illamående och 11av svår smärta sista dygnet ulan alt symtomen kunde lindras. Utredningenskommentar: "Kan då mängden av 'slangar' bringas ner i vården av den svårtsjuke? Då det visar sig atl drygt två tredjedelar av patienternahade urinvägskaleler och drygt hälften hade dropp och med hänsyn till alt'slangar' ibland upplevs ovärdigt av patienten och anhöriga borde systematiskaförsök göras i avsikt all minska användningen av tekniska hjälpmedel i denlerminala vården." SLS-utredningensammanfattar: "Man kritiserar sjukvården för att ej anpassa de medicinskamöjligheterna till människors önskemål och behov. Man hävdar 'rätten till vårdöd'. Man vill inle bli utsatt för aktiv medicinsk behandling i elt läge, dåman endast har elt liv berövat värde och oberoende atl vänta. Den kritik somriktas mol sjukvården och läkarna kan ibland tyckas överdriven och osaklig, menbör ändå uppfattas allvariigt, vittnande om allmänhetens rädsla försjukvården." Mol denna bakgrund kan manfråga: Ärdöden något som vi inte har någon anledning alt sysselsätta oss med politiskt,något som sker och som vi varken kan eller bör påverka via politiska beslut? Omvi väljer den vägen betyder det oundvikligen en ökande rättslöshet försjukvårdens patienter. Del är ingen nyhet alt sjukvårdspersonal på egetinitiativ pålar sig rätlen alt förkorta patienters lidande. Men del harhittills, såvitt man vet, så gott som uteslutande skett av läkare, i humanaformer och till övervägande del med s. k. passiva metoder. Omfattningen är dockav naturliga skäl okänd. Allt lyder på all frånvaron av laglig reglering ochpolitiskt ansvar kommer att göra påstådda humaniietsålgärder vanligare. Och delberor inte-del visar också yttranden av massmördaren i Malmö-på den s, k,dödshjälpsdeballen i sig utan på den bistra verkligheten. Döden är okänd för defriska, döden smusslas undan, döden är utdragen, döden är ofta plågsam. I mångaavseenden är della en historiskt ny situation, skapad av människor. Då måsteockså efter hand människor mera aktivt ta ansvar för döendet. Vemskall då la det ansvaret? Kan det överiålas till någon politisk ellerprofessionell grupp? Hur går del dä med rättssäkerheten? Måste det inte i sistahand vara den enskilda människan som tar ell större ansvar än ? Delär denna enkla tanke - och ingenting annat - som ligger bakom den s. k.dödshjälpsdeballen. Del måsle skapas en laglig möjlighel för människor allsjälva la ta ställning till formerna för sin död. Del måsle noggrant reglerashur ell sådant ställningstagande i praktiken skall tillgodoses - i vilkaformer, av vem och på vilket sätt. Allt delta är ingen lättlagstiflningsuppgift. Men den är nödvändig. Vi lever inle längre i då vilugnt kan överlämna åt naturen atl sköta om döendet. Inle heller kan vi ellerbör vi låta läkarkåren sköta det enbart på grundval av hittillsvarandeotillräckliga regler. Människors rädsla för dödsprocessen är ofta likastor eller större än rädslan för den okända döden i sig själv. Vi vel inte hurofta läkare, annan sjukvårdspersonal eller anhöriga i förtvivlan hjälperdöende patienter all förkorta lidandet. Vi vet alla atl del sker och all delblir vanligare. Men vi vet inle hur ofta sådana handlingar verkligen motsvararden döendes vilja, vi vel inle hur ofta barmhärtigheien är missriktad, hur oftaden kanske är elt förtäckt mord. Osäkerhetenoch rättslösheten kommer obevekligt atl öka så länge ingen laglig regleringföreligger, så länge inte politikerna tar ell ansvar. Mot den bakgrunden villjag fråga statsrådet : Vilkalärdomar beiräffande rätlen till liv och rätten till en värdig död drarstatsrådet av det inträffade? Vilkaålgärder är slalsrådel beredd alt vidta för all göra dödsproblemaliken mindreokänd för de yngre generationerna? att vidta några ålgärder för all fl till stånd en bättre lagligreglering än av s. k. dödshjälp bl. a. i syfte alt klargöra alt ingenenskild har räll alt på egen hand hjälpa andra människor alt dö? atl det är rimligt alt människors egen klart uttalade vilja, t. ex.i teslamentsform, om behandlingsformer och eventuell dödshjälp i livelsslutskede i någol avseende är värd all beaktas? 1978/79:128 av UllaTilländer {c) lill statsrådet om utformningen av den framlidalångtidsvården: Den tragiska händelse som inträffat på har upprört och bedröval många människor. Många frågor anmäler sigosökt, men man kanske kan bortse från de frågor som hör direkt samman med delextremt unika i vad som hänt jusl i . Det är främst frågor av allmänkaraktär, som berör åldrings- och långtidsvård i framliden, som måsle fokuserasmed vägledning av vad som skett. Vadbrister i arbetsrutiner och tillsyn av de gamla, då missförhållandena inleföranlett tillräcklig uppmärksamhet, så atl man kunnat upptäcka dem i lid? Hurfungerar kommunikationerna mellan olika kategorier av vårdpersonal när oroligafrågor och iakttagelser inte når de ytterst ansvariga? Hur skall tilltron lilllångtidsvården kunna upprätthållas efter den oro det som skett har skapat?Vilka kvantitativa och framför allt kvalitativa krav på personal måste ställasinför de starkt ökade kraven? Hurkan del vara möjligt alt så onormalt många människor, , inomelt så begänsal område, kunnat avlida på ell så likartat sätt ulan att dettolkats som en indikation på alt någol inle står rätt lill och därför föranlettell inlensivt utforskande av vari orsakerna kan bestå? Händelsernai accentuerar den kritik som riktas mot sjukvårdens alltmer teknokratiskakaraktär. Människan, som är elt levande helt, riskerar atl behandlas som eltting. Vadskall göras föratl i vården ge mänsklig värdighet lill vårdade,också till demsom inle längre kan ge någol gensvar men ändå känna behov av och upplevamänsklig kontakt? Grundarsig inle slutligen myckel av den bristande känslan för de åldrades situation påen labuarlad prydhet och bryddhel inför livels slutskede och den död som vi sälänge skuffat undan och fördolt i den svenska modellen? Del är dessa och mångaandra frågor som vi måste slälla oss. vårdenkommer att bli föremål för en omfattande utbyggnad,varför del är viktigt att vi fäster uppmärksamheten på del kvalitativa innehållet. Medhänvisning till det anförda hemställer jag om kammarens tillstånd alt tillstatsrådet fa slälla följande fråga: Vilkaslutsatser för den framlida utformningen av långtidsvården drar statsrådet avden inträffade händelsen i ? §18 Meddelande om frågor Meddelades all följandefrågor framställts 1978/79:276av (vpk) till industriministern om verksamheten vid AB SvenskaMaskinverken i : Försäljningen av AB Svenska Maskinverken lill detstatliga företagel synes medföra att verksamhetensuccessivt skall läggas ned och aU ca 700 anställda ställs ulanarbete. Denplanerade nedläggningen av Maskinverken, , i kommun, flr inlegenomföras. Det är den mening som omfattas inte bara av dem som direkt berörsoch deras fackliga organisationer, av invånarna i kommun och avsamtliga partier i kommunfullmäktige. Även allmänhet, politiker och denfackliga rörelsen i i övrigt upprörs över av delta hot somskulle innebära en ytteriigare reducering av verkstadsindustrin i länet. Mankräver elt slut på denna negativa utveckling och all regeringen skall ingripaoch stoppa en nedläggning som kan medföra atl 700 människor föriorar sina jobb. Mot denna bakgrund villjag fråga industriministern: Är regeringen beredd alt vidta åtgärder som innebärall den planerade nedläggningen av Svenska Maskinverken i förhindrasoch all verksamheten utan större förändringar kan fortsätta? 1978/79:277 av KarinNordlander (vpk) til ålgärder inom långtidssjukvården: Dentragiska händelsen vid i ställer i bjärt belysning de imånga fall miserabla förhållanden som råder vid våra långvärdskliniker. Lågalöner, fysiskt och psykiskt mycket pressande arbete har resulterat i mycketkraftig omsättning av personal. Underbemanning på avdelningarna är mera regelän undantag. Personalen ges inte tid för den nödvändiga patienlkontakten,vilket kraftfullt påtalats av fackliga företrädare under en följd av år. Underfjolåret genomfördes protestaktioner, bl. a. vid iStockholm, mol de ohyggliga arbetsvillkor personalen måste arbeta under. Silualionen har varit akut länge, men del inlräffadei siäller problemen ytterligare på sin spets. Problemen kring löne- ocharbetsvillkor samt utbildning av vårdpersonal måste tillsammans med frågan omde långtidssjukas situalion få en snar och för alla inblandade acceptabellösning. Kvaliteten inom långtidsvården måste skyndsamt höjas, för alt inleminst undanröja grunden för den förkastliga "dödshjälpsdeball" somUll gro pä sistone. Jag vill mol dennabakgrund fråga statsrådet: Vad ämnar regeringen göraåt förhållandena inom långtidssjukvården? 1978/79:278av () lill kommunikationsministern om alarmanordningarna påSJ:s tåg: Under längre järnvägsresor - speciellt pä nattågen- kan olyckstillbud och sjukdomsfall förekomma. Därvid uppstår behov all snabbifa kontakt med lågpersonalen. Jag vill därför frågakommunikationsministern: Är nuvarande alarmeringsanordningar på SJ-lågenlill fyllest? Kommer något initiativ atl las för alt åstadkommaen förbättring? 1978/79:279avIngridSundberg{m)u\\ arbetsmarknadsministern om krav på utbildning m. m. förberedskapsarbete inom värdsektorn: En viktig del av dagens arbelsmarknadspolilik ärinrättandet av beredskapsarbete för ungdomar. På grund av personalbrisl inomvårdsektorn flr många ungdomar sina första arbetsuppgifter inom denna seklor.Ofta far de efter en introduktionskurs fritt söka klara av sinaofta ospecificerade uppgifter, och någon handledning eller annan hjälp slår deminte till buds. Många av dessa ungdomar kan vara helt olämpliga förverksamheten i fråga, andra kan drabbas av en chock inför mötet med svåravårdfall och agera påsatt som kan fl-och i också falt-fruktansvärdakonsekvenser. Medanledning av detta önskar jag lill arbetsmarknadsministern ställa följandefråga: Anserarbetsmarknadsministern all särskilda krav på lämplighet och utbildning börställas på person som anvisas beredskapsarbete inom vårdsektorn, och kommer iså fall särskilda riktlinjer till stöd för de lokala arbetsförmedlingarna attutges? 1978/79:280av () till statsrådet om ålgärder med anledning avvad som skett på i : Vilka ålgärder ämnar sjukvårdsminislern vidta föratl förhindra en upprepning av den tragiska händelsen vid iMalmö? 1978/79:281av () lill utbildningsministern om den religionsvetenskapliga utbildningen: Vid i har successivt växtfram en religionsvelen-skaplig utbildning. Del finns f n. dels en lokal linje,dels etl stort anlal enstaka kurser. Antalet studerande ökar. Många av dem ärav starka familjesociala skäl bundna lill . De kan bedriva studierna endastdärför all möjligheten finns i . Undersenare år har de religionsveienskapliga linjerna i och framför allt iLund drabbats av ett minskande anlal studerande. Vid en uppvaktning hosJan-Erik anges utbildningsmöjligheterna i som en viktig orsaktill detta. Iuppenbart syfte all inskränka utbildningsmöjligheterna i har månad 1978 linjenämnderna i resp. fallal beslut avföljande innebörd: Studerande som vill fortsätta sin utbildning på denreligionsvetenskapliga linjen i eller llr endast tillgodoräknasig grundkursen om 40 poäng från studier vid i . Allaövriga kursersom den studerande kan ha läst och som ingår i kursplanen får intetillgodoräknas. Anserutbildningsministern att detta beslut slår i överensstämmelse med intentionernabakom högskolereformen? 1978/79:282 av Nits () till utrikesministern om saknade cyprioters öde: I en debatt i förra åretom de saknade cypriolernas öde sade utrikesministern atl han hoppades fåtillfälle att diskutera Cypernfrägan vid etl officiellt besök i samtmed den turkiske premiärministern vid dennes besök i . Cypernfråganfortsätter också atl diskuteras i FN. Med anledning därav villjag fråga utrikesministern: Gavsdet vid dessa samtal några besked i positiv riktning för alt underlälla ettklariäggande av de försvunna cypriolernas öde? Finnsdet enligt utrikesmininislerns mening några utsikter atl genom FN:s försorgupprälia elt arbetsdugligl undersökningsorgan, och vad kan göra för allpåskynda en lösning? §19 Kammaren åtskildes .