prot · G20952 · 1978-12-31 00:00:00 — a. påpekas i motionen 166,möjligheten alt i erforderlig omfattning ringa in den här gruppen, och vi anserdärföralt ordet "påtaglig" skall ulgå ur lagtexten.Kortlidspermission skall då kunna vägras, om det finns "fara för fortsallbrottslighet" eller - vilket alla är överens om - "avsevärd fara förannat missbruk". Faran för fortsatt brottslighet bör-som framgåravreservalionen 2-vara av viss kvalitet, men den behöver inle vara av så hög gradsom ligger i ordet påtaglig. Syftetmed ändringen är inle alt nå en slörre grupp än den gravt kriminella ochbrottsbenägna - reservanterna tar främst sikte på den gruppen - utan syftel äralt skapa möjligheter att nå hela denna grupp. Vi skall ha klart för oss atldetla inle är en grupp som går att klart avskilja. Både propositionen ochutskottsmajoriteten talar om 200-300 dömda, vilket alltså tillåter en förhöjningmed 50 96 i förhållande lill den försl angivna siffran. Del i propositionenåsyftade resultatet nås därför enligt min mening i praktiken bällre om ordetpåtaglig utgår. Slutligen,herr talman, bara elt par ord om de nya lagreglerna om kroppsvisitation ochkroppsbesiklning m. m. Del framgårav utskoltsbetänkandet att lagförslagenberor på de fri- och rättighetsstadganden i 2 kap. regeringsformen som skyddarvarje medborgare mol bl. a. påtvingade kroppsliga ingrepp såsomkroppsvisitation m. m. Del framgår emellertid inte av utskottsbeiänkandel alldessa skyddade friheter för begränsas genom lag -men endast genom lag -och attdetta är skälet till förslagen om ändring i lagen om kriminalvård i anstalt ochi häktningslagen. Jag har velat påpeka delta, därför alt den som bara läserutskoltsbetänkandet kan förledas tro all ulskotlet har satt sig överföreskrifterna i regeringsformen, vilket naturiigtvis inte har varit fallet. Permissionsreglernaför intagna vid kriminalvårdsanstalter Permissionsreglernaför intagna vid kriminalvårdsanstalter Med delta yrkar jag bifall lill reservationerna 1 och 2 och i övrigtlill uiskottets hemställan. BERTILMÅBRINK (vpk): Det talas och skrivs en hel del om humanisering av"fångvården". 1974 kom en ny kriminalvårdsreform. Ett viktigt inslagi denna var en avveckling av flera av de nu existerande belongmonslren.Fångarna skulle i stället fö möjlighet att vistas i s. k. lokalanstalter ianslutning lill hemregionen. Öppenheten skulle vara stor, möjligheter tillarbele och sludier skulle ges. Endast ell litet fötal av landets föngar skulleivingas vara inspärrade i nuvarande betongbunkrar. Avdetla har det hiuills inte blivit så värst mycket. Inle ens de kvinnligafångarna på Hinseberg har lyckais fö en tillfredsställande lösning av sinsituation. omöjliggörs besök av anhöriga och vänner på grund av delånga avstånden. Vi vet atl del utanför fängelserna råder diskriminering avkvinnorna. Varför skulle då kvinnliga föngar vara utsatta för mindrediskriminering? Nej, snarare tvärtom. Del måste väl vara så jusiitieutskottet harresonerat, när det inle visar något som helst inlresse för att verkligenförbättra de kvinnliga föngarnas situation. Delär alltså inte mycket som förändrats sedan 1974 års storslagna reform. Rödakorset kom förra årel ut med en diger rapport som visade vilkennedbrytningsprocess fängelset utgjorde för föngarna. Har justitieutskottetsledamöter lagit del av innehållet och de förslag som där ställs för atthumanisera föngvården? Om ni nu inle vill lyssna på föngarna,så borde ni väländock kunna lyssna på vad Röda korset har att säga i de här frågorna. Jag kaninte komma ifrån atl justitieutskottet helt och hållet förlitar sig påensamling skrivbordsbyråkrater och primitivt slrafftänkande experter i statligaorgan som handlägger kriminalvårdsfrågor. Inte minst visar delta sig när mantar del av det betänkande som föreligger till behandling. 1detta föreslås faktiskt yllerligare försämringar av föngarnas situation. Detgäller dels utvidgningen av vilka som bör placeras pä sluten anstalt, delsmöjlighelerna alt vägra permission för vissa föngar när man anser atl delföreligger påtaglig fara för fortsatt brottslig verksamhet - 7 och 32 §§ ilagen om kriminalvård i anstalt. Vpkanser att den nuvarande lagstiftningen myckel väl täcker en restriktivbedömning av permissioner när det är befogat. Vi vill också påpeka alt del medSlörsla sannolikhet finns ett myckel klart samband mellan rymningar och annatpermissionsmissbruk å ena sida och avsaknad av meningsfull rehabilitering inomkriminalvården å den andra. Jaghar lidigare berört atl beslut om uibyggnad av lokalanslalter intepå långt när uppfyllts. Elt annat inslag kriminalvårdsreform var skulle fö till slånd elt meningsfulll samarbete mellan frivården ochlokalansialterna. För della krävs personalförslärkningar. av detta har pänågot sätt uppfyllts. Om så hade skett, skulle också en stor del av problemenmed permissioner och problemen inom fängelserna ha kunnat elimineras. och därmed skulle ocksådel nu föreliggande belänkandel vara obehövligt. Den ekonomiska och sociala krisen i samhället har skärpl den socialautslagningen och utslölningen. Detla har framkallat bestämda typer avreaktioner från de härskande. Ropen på s. k. lag och ordning, ropen på hårdaremetoder, ropen på inskränkning i medborgerliga fri- och rättigheter, ropen påökad repression ljuder allt högre från skilda håll. 1 krisens spår följeralltid vissa tendenser hos myndigheterna till desperation och panik som tar sigsådana uttryck. Det finns särskill stor anledning att varna för dengenomslagskraft som sådana tendenser kan ha på de områden i samhällel där manfinner de mest nedtryckta och dem som har svårast all försvara sin rätt och somredan av olika skäl har sina medborgeriiga fri- och rättigheter inskränkta. Detfinns ingen anledning alt här blunda förden ökande tendens lill våld ochgodtycke, riktad jusl mot dessa kategorier i samhällel, som vi nu kan se. Motdenna bakgrund, herr talman, föreslår vpk alt avslår proposilion1978/79:62 i vad gäller förslag till lag om ändring i lagen om kriminalvård ianstalt, 7 och 32 §§. Viföreslår vidare all uttalar att sysiemei med lokalanstalter snarastmåste byggas ut, parallellt med alt kriminalvården ges belydande personellaresurser för att möjliggöra ett meningsfulll samarbete mellan anstaltsvård ochfrivård i syfte all åstadkomma meningsfulla rehabiliteringsprogram. Dessulomföreslår vi atl uttalar alt de möjligheter som finns i nu gällandelagstiftning om inskränkning av permissioner, liksom de i propositionenföreslagna bestämmelserna om kroppsvisitation och kroppsbesiktning, måsteanvändas med stor restriktivitet. Slutligenföreslår vi alt uttalar alt FFCO, som representant för föngarna, börges möjligheter att fortlöpande informera sig om lillämpningen vid resp.anstalter av lagen om kriminalvård i anstalt och de tillämpningsföreskriftersom utfärdats på grundval av denna. Jag yrkar alltså bifalltill motion 165. Menjag vill också säga några ord till . Hon inledde debatten med atllala om den stora ekonomiska brottsligheten och de verkligl stora bovarna,såvitt jag kunde förstå. Ja, men de sitter ju inte i våra fängelser, för moldem har man gjort myckel lilet, som vet. GunillaAndré försökte också göra gällande att propositionen var riktad molnarkolikabrotlslingar här i landet. Men det är den ju inte. Jag vill läsa ursammanfattningen av propositionens innehåll: "F. n. gäller inskränkningari rätten till kortlidspermission för sådana särskill flyktbenägna intagna somavses i 7 § tredje stycket kriminalvårdslagen. Kretsen av sådana intagnaföreslås bli något ulvidgad till alt omfatta även andra intagna än brottslingarmed internationell anknytning och narkolikabrotlslingar som kan befarasfortsätta en brottslig verksamhet av särskilt allvariig karaklär," För degrova narkoiikabrotlslingarna, , finns alltså redan i dagtillräckliga inskränkningar när del gäller kortlidspermission. Det är inle dem,om jag har Permissionsreglernaför intagna vid kriminalvårdsanstalter PermissionsreglernaJör intagna vid kriminalvårdsanstalter fattat rätt, som den härlagen gäller. Jag vill underslryka alt det inte heller är deverkligl grova ekonomiska brottslingarna det gäller, för de går fortfarandefria i det här landet. Det gäller i stället en hell annan kategori av 200-300föngar. Vadär det då för föngar? Ja, säger man, del är de som fortsätter sin brottsligaverksamhet när de för permissioner. Men skall man då lösa del problemet genomatt ytterligare permanenta ett syslem inom fängelserna som, såvitt jag förstår,resulterar i att man ökar denna benägenhet all begå brott vidkorltidspermissioner? Man kan ju inte angripa det problemet genom att säga altnu skall vi införa ännu hårdare lagar mot dessa personer. Då måsle man väl diskulerasystemet. Vad är del för rehabilitering vi har i fängelserna? Varför har vi såhög ålerfallsfrekvens? Varför finns det 200-300 människor som begår brotl närde för sina permissioner? Detmåste väl,,bero på del system som råder på fängelserna - avsaknadav rehabilitering, avsaknad av de viktigaste mänskliga fri- och rätiigheterna.Silualionen och förhållandena på fängelserna gör naturligtvis också all denpersonal som har det tyngsta jobbet - vårdarna - drabbas av atl man inte taritu med och försöker förverkliga de fina löften som man här i avgavvid kriminalvårdsreformen 1974. På den punkten har ni inte gjort någonting! Vadni nu gör är alt ändra på reformen så alt den blir sämre. Motsatsen borde havarit fallet. borde man i praktiken börja tillämpa kriminalvärdsreformen,somjag tyckte varett steg i rätt riktning. Man borde verkligen gå in förrehabilitering och åstadkomma en tillvaro för föngarna som skulle kunnaresultera i atl de sedan kunde slussas ut och inte behövde återgå lillbrottslig verksamhet. GUNILLAANDRÉ (c) kort genmäle: Jag försökte i inledningen till mitl inlägg teckna bakgrunden lill denbrotlssilualion vi har . Jag tog där upp den organiserade ekonomiskabrottsligheten. Självfallel måsie vi sätta in alla tillgängliga resurser förattpå olika sätt komma lill rätta med den brottsligheten -del tror jag vi alla äröverens om - och lagföra dem som borde sitta pä våra anstalter men som i daginle gör del därför alt vi kanske inte har tillräckliga resurser. Sedan uppstod det måhända elt lilet missförstånd.Vad jag lalade om var reservalionen 1 vid utskoltels betänkande. När det gäller7 § tredje stycket om lagen om kriminalvård i anstalt anser reservanterna inte i alla situationer så hårt skall rida.just på tvåårsgränsen ulan atlman också i vissa situationer kan tänka sig all placera också dem som harstrafftider understigande i sluten anstalt. Där poängterade jag alt delgäller speciellt dem som har blivit dömda för grov narkotikabrottslighet mensom på grund av all de dömts lill elt förvisningsstraff fölt en lägrestrafftid utmätt. (vpk) kortgenmäle: Jag är helt överens med när det gäller den grovaekonomiska brottsligheten. Hillills har man gjort väldigt litel mol den. Skulle man sälta intillräckliga resurser mol jusl den lypen av brottslighet, så skulle en stor delav småbroiisligheten automatiskt försvinna. Menvad jag reajerade mol var inledning. Det var svårt aU inlekoppla den så, au del var just åtgärder mot den grova ekonomiska brottslighetensom propositionen skulle innehålla. Men del är inle det som propositionenhandlar om. Enligt proposilionen skärps vissa beslämmelser när del gällerkorttidspermissioner och förvaring i sluten ett antalföngar. Det var det jag ville markera. LISAMATTSON (s): Jag vill deklarera, , aU vi som sitter ijuslilieutskottel verkligen inte enbart studerar belänkanden och propositioneroch ibland går lillbaka lill lidigare betänkanden. Vi studerar alll som hörtill ämnet, och vi försöker göra del också ute på fältet. Förraveckan tillbringade jag en rad dagar i Gruvbergel på en NAFF-kurs. Där fanns,och del tycker jag att skall observera specielll, representanterför de intagna, för styresmän och för assistenter. Vi gick synnerligen noggrantigenom den proposilion som ligger till grund för justitieutskoitets betänkandenr 15. Alla som var med och diskuterade var överens om att delta är en braproposition - så väl avvägd och ändå, hoppas vi, så verkningsfull att deintagna accepterar den, att kriminalvårdens personal accepterar den. Eftersomreservanterna - specielll i reservationen 2 - lalar om atl deras förslag tillutskottsbetänkande vinner slöd i vad som uttalats under remissbehandlingen villjag verkligen säga all propositionen har blivit mycket väl mottagen vidremissbehandlingen. Jag vill speciellt trycka på vad kriminalvårdsstyrelsenskrev när den log ställning lill permissionsarbels-gruppens promemoria - densom ligger till grund för den här propositionen och som även lagrådei i storthar tillstyrkt. Man uttalar sig där om "intagna som ägnal sig ål annanbrottslighet av särskilt allvariig karaktär och därigenom visal likgiltighetför annans liv eller hälsa eller särskild hänsynslöshet", som berörs avden föreslagna ändringen av 7 §. "Styrelsenfinner au denna utvidgning av bestämmelsens tillämpning innebären väl avvägdreglering av vilka intagna som av hänsyn till samhällets krav på skydd skallvara placerade i sluten anstalt och för vilka särskild restriktivitet i frågaom permissioner skall gälla." - En väl avvägd reglering, alltså. Jagnoterade med inlresse alt icke insiämde i . De synpunkter som ligger lill grund för kriminalvårdsstyrelsenslekmannanämnds uttalande andas en helt annan uppfattning i de här frågorna änvad reservationerna gör, och eftersom och jag tillhör dennalekmannanämnd finner jag det märkligt all hennes namn återfinns påreservationerna. Vihar haft en mycket stor och allvariig kriminalpolitisk deball i samband med atlvi antog den nya behandlingslagen. Den anlogs under lämligen stor enighet iriksdagen, och om man går tillbaka till del ärendet finner man altsocialdemokraternas och uppfattning i kriminalpolitiska frågor i Permissionsreglernaför intagna vid kriminalvårds-anstalter Permissionsreglernaför intagna vid kriminalvårdsanstalter Detär därför hell i linje med della som majoriteten i utskottet - nämligensocialdemokraternas och representanter-yrkar bifall tillpropositionen som den föreligger. NärBertil Måbrink säger atl propositionen innebär en försämring av föngarnassituation är det inle riktigt med sanningen överensstämmande. I propositionenhar visserligen inle gjoris någon hemställan lill beträffandelillämpningen av en del av permissionsreglerna, men departementschefen aniydersina intentioner att göra del möjligl för de intagna atl fö permissionerlidigare och kanske också oftare. Man har även där följt arbetsgruppenstankegångar alt liden då den intagne väntar på sin första permission är litelför lång. Men möjligheten till tidigare permission kommer att finnas. Vidbehandlingen av propositionen i övrigt har vi funnit en väl avvägd möjlighelatt begränsa permissionerna för en lilen grupp intagna. Det rör sig om 200-300intagna. Jag lycker atl det mycket kraftigt bör understrykas vad som slår iproposilionen och som också nämnde i förbigående, nämligen atlpermissionsinstituiet är ett myckel vikligl institut när det gäller alt hjälpalill med intagnas återanpassning i samhällel. Permissionernasköts i 90 96 av fallen. Vad vi nu diskuierar och som lagförslaget antyder nyavägar för är den lilla grupp av intagna som lidigare icke mötts av denrestriktivitet som man hade önskat. Därför trorjag för min del att förslagetalt vid upprepade permissionsmissbruk frågan om ny permission bör föras övertill regionchefen kommeratt innebära en märkbar förändring just därför attavståndet mellan den intagne och den som beslämmer permissionerna blir myckelslörre. Utskottet är enigt på den punkten. Jag vill bara markera alt del som endel remissinstanser lalar om -större byråkrati och svårigheter iadministrationen - för utskottets del icke har vägt över. Vi tror att dennabestämmelse kommer alt betyda en hel del. Närdel sedan gäller de reservationer som är fogade lill utskottsbetänkandei, såhar talal mycket för mera restriktiva permissionsbestämmelseräven för dem som är dömda lill en strafftid under tvä år. Hon nämnde särskiltnarkolikabrotlslingar. I reservalionen 1 säger man att del undantagsvis börvara möjligt att tillämpa sådana bestämmelser även på ett annat klientel. Jagvill erinra om atl frågan icke är uppe i , ochsäkerligen inte heller . Vi diskuterade frågan 1972, när viantog lagen om behandling av narkolikabrotlslingar. Vi behandlade den ianledning av molioner från moderalhåll. Vi behandlade den när vidiskuterade behandlingslagen. Jag tycker del är rätt nödvändigl atl lala om förledamöterna vad då bestämde: En påföljd som med hänsynstagande lillsamiidigi ådömd förvisning innebär alt liden kommer atl understiga ;påföljden skulle i många fall ha besiämts lill , om förvisninginte kom i fråga. Delta skäl kan sägas vinna i styrka vid det förhållandelalt en ådömd förvisning i vissa fall inte verkställs. Vidareskrev utskottet, och godtog skrivningen: Skälen väger emellertid inle särskilt tungt vid jämförelse med angelägenheten från rättssäkerhetssynpunkt avden riktpunkt som tvåårsgränsen ulgör. Härtill bör hållas i minnet atlregleringen rörande placeringen i sluten anstalt, avskildhet och permission ärav stor och ingripande betydelse för de intagna. Förändringar som innebär minskadrörelsefrihet bör inie göras ulan mycket starka skäl. Och så avvisades detankegångar som åberopas i reservalionen 1. Jagber att i det fallet fö yrka bifall till utskottsmajoritetens hemställan ibetänkandet nr 15. Närden gäller den andra reservalionen har både vidutskottsbehandlingen och här i kammaren föreburit all moderatmoiionen, ochdenna reservation med samma innehåll som är fogad till belänkandel, egentligenrör det lagtekniska planet. Lagen skall bli verkligt praktiskt tillämplig,menar reservanterna och vill med andra ord ta bort ordet "påtaglig". Detbör gälla "om ej fara för fortsalt brottslig verksamhel eller avsevärdfara för annat missbruk föreligger" enligt deras tankegångar. Närman studerar skrivningen närmare finner man dock atl det knappast är denjuridisk-tekniska hanieriigheten som ligger bakom, ulan man menar hell enkeltatt många fler skall falla under della. Man säger: "Någon risk för altlagändringen därigenom skulle medföra en allmän skärpning av möjlighelernatill permission för andra intagna än de här avsedda föreligger enligt utskottets mening inle . "Säger man detta på elt annat sätt, på litet mera rak svenska, innebär delatt man vill ha ökade möjligheter alt säga nej till permissioner. Vikan från utskottsmajoriieiens sida inle finna annat än all preciseringenpåtaglig fara för fortsall brottslig verksamhel ger ett bättre instmmenl somegentligen mera svarar mol propositionens och promemorians intentioner. Jagyrkar alltså även i delta fall bifall lill utskottsmajoriieiens hemställan. Jagvill till sisl när det gäller vpk-motionen säga att många av de frågorsom tasupp där hör egentligen hemma i den debatt som alltid följer när vi tarställning till budgetproposilionen. Del gäller lokalanslalter, personalförslärkningar,de kvinnliga föngarnas siluation -som dock börjar bli bällre i den mån detbyggs nya lokalanslalter där man också har planerat in rum för kvinnor. När delgäller möjligheter för FFCO all följa tillämpningen för permissions-bestämmelsernaför vi hänvisa lill den information som vårdcirkulärel ger och lill rätten altöveriägga med anslalisledningen i frågor som är av gemensaml inlresse för deintagna. Det finns en rad bestämmelser som tillgodoser della informationsbehov,inle minst för anstalternas förtroenderåd. Jagber, herr lalman, all fö yrka bifall till vad majoriteten hemställt ijusliueulskottels belänkande nr 15. BERTILMÅBRINK (vpk) kort genmäle: Herrialman!Till : Jaghar inle beskyllt justitieulskottel för alt sina och läsapropositioner och utskottsbetänkanden. Del tyckerjag är riktigt Permissionsreglerna för intagna vid kriminalvårdsanstalter Permissionsreglernaför intagna vid kriminalvårdsanstalter atl man gör när man ärriksdagsledamot. Men vad jag frågade var: Har justitieutskottets ledamöterlagit del av Röda korsels myckel omfattande ulredning och deförslag som där ställdes? Sedan sade jag visserligen atl jag kan inte kommaifrån, atl jusiitieutskottet föredrar au lyssna pä en massaskrivbordsbyråkrater i statliga organ som har med kriminalvårdsfrågor atl göra.Det var del jag sade. LisaMattson försöker göra gällande atl de frågor som vpk lar upp i sin motion -frågor som rör lokalanslalter, FFCO, osv. - inte har med delta att göra. Menvisst har de det! Det här är ell typiskt sätt alt diskutera. Man rycker ut enliten fråga ur sitt sammanhang och säger; Den här frågan skall vi diskutera ,men sätt inte in den i sitt sammanhang, för det skall vi diskutera någon annangång! Viaccepterar inte ett sådanl resonemang. Jag är litet förvånad över attsocialdemokraten tycks vilja driva frågorna på det här sättet. Manmåste väl ställa frågan: Varför är återfallsfrekvensen så stor? Varförfortsätter man brottsligheten när man för permission? Svaretmåste bli alt del beror på det syslem vi fortfarande har inom våra fängelser;ingen rehabilitering, inget medbestämmande för föngarna, ingen möjlighet fördem att påverka sin situation, osv. Det ärju något som hör lill bilden och somman inte kan bortse ifrån. () kort genmäle: refererade i början av sitt inlägg till en NAFF-kurs somhon bevistade . Där konstaterades alt personalen var till fredsmed det lagförslag som vi nu behandlar. Jag lycker alt det är myckel positiviatt sådana synpunkter kommer fram, och jag vill i sammanhanget erinra om attjag i mitl tidigare inlägg endasl refererade hur personalen hade upplevt sinsituation. Jag nämnde också all jag hoppades att det beslut vi skall fatta häri dag och de beslämmelser som därefter kommer atl utarbelas skall leda lill atldel blir bättre förhållanden för personalen. Närdel gäller den fråga som vi tagit upp i reservationen 1 påminde omatl detla inle var någon ny fråga. Jag är medveten om del, och jag kan hänvisa ocksåtill en motion , som väcktes av två av mina partikamrater, i och i och som även vid deltillfället aktualiserade den här frågan. Detär ju så som jag försökte ge uttryck för i milt inledningsanförande, nämligenatl vi har fött en annan typ av brottslighet än den vi hade när vi 1973och 1974 beslutade om reformen om kriminalvård i anstalt. Jag troratt vi kankonstatera att den grymma N'erkligheten i vissa fall har sprungit förbilagstiftningen. Det är delta jag har försöki peka på här. Det har lyvärr sketten sådan förändring inom brolisområdel atl del finns anledning alt se över debestämmelser som gäller inom kriminalvården. Jagvill vidare erinra om att den grupp som behandlas i vår reservation 1, nämligende personer som har dömts till förvisning, inte utgör någon lilen grupp. Underden senaste har inte mindre än 2 608 förvisningsdomaravkunnats, dvs. i genomsniu 500 . () kortgenmäle: 1 inledningen till sitt anförande refererade något tillvad som står i reservaiion 2. Man kunde möjligen fö intrycket att hon menar attreservanierna inte har lyssnat lill och lagit del av olika åsikter i lika storutsträckning som ulskottsmajoritelen. Jag vill gärna säga att jag här har denuppfattningen - och jag iror att den delas av - atl vi alla börlyssna, lära, läsa, se och ta reda på så mycket som möjligt. Sedan är del våruppgift att smälta samman detta och la ställning i de olika frågorna. LisaMattson sade alt jag hävdade all ändringen i reservationen 2 ligger mest på dellagtekniska planet. Själv skulle jag nog vilja säga att den mest ligger på detpraktiska planet. Vadär egentligen det primära syftet med ändringen av 32 §? Jo, vi vill markeramöjligheten atl vägra permission, när risk föreligger för fortsattbrottslighet. Vi är överens om att bestämmelsen främsi tar sikte på kriminelltaktiva med stor brotlsbenägenhel under permissionerna. har vi redan enbegränsningsregel, nämligen den där det talas om "avsevärd fara förmissbruk". Men den har uppenbarligen inte räckt till. Vad ligger nu ibegreppet "avsevärd fara för missbmk"?