prot · G209110 · 1978-12-31 00:00:00 — Del måste vara angeläget att bevarade rationella fastigheter som redan finns, och inte, som några motionärerföreslagit, all man skall börja stycka sönder redan stora och bärkraftigaenheter. Del finns redan nu i lagstiftningen möjligheter lill all genomfastighetsklyvning dela pä stora skogs- och jordbraksfasligheler, men endaslunder förutsättningen att det inle har negativa verkningar för den fortsattajord- och skogsbruksdriften. Längre än så bör man inte gå. Milt inledande citat av gällde hans syn på ägande av mark i1770-lalels , men medge atl om man tittar pä ägoslrakluren i värtjord- och skogsbruk - det passiva ägandet och spekulation i jord- ochskogsfastigheler - så skulle hans uttalande äga en viss giltighet också i1970-lalets . Jag yrkar bifall till reservationerna nr 1, 4, 5 och 7 vidjordbraksutskcllels betänkande nr 19. () kortgenmäle; Jag har haft nöjet all tillsammans med della i såvälutredningsarbetet som det utskollsarbete som har föregått det här lagförslaget,och jag ger gäma komplimanger för del sätt på vilket vi harkunnat samarbeta där. Jag vill också ge honom en komplimang för del sätt påvilket han har slälll upp för den enhälliga utredningen. Sedan har jag storförståelse för all man kan komma i det läget att man i alla fall i ulskollelmåste reservera sig mol någonting som man inte har drivit i utredningen. Därförharjag också förståelse för alt man tar lill hjälp för all slåss förjuridiska personers utökade markinnehav. SvenLindberg efteriyser skillnaderna mellan den gamla lagen och den nu föreslagnaoch lycker alt vi skulle diskutera dem mer i sak. Jag skall bara pä de här få sekunderna göra denuppräkning som kan krävas efter den beställningen. Dennya lagen gör kraftiga begränsningar i antal och kategorier när del gäller demsom kan vara tänkbara förvärvare. Här finns en mycket viktig ambition och enmycket viktig skillnad. De kraftiga begränsningarna drabbar följandeköparkategorier; staten, kyrkan, kommunen, de som vill lägga samman utveckladeoch utvecklingsbara förelag, de som vill spekulera med rent kapital.Begränsningarna drabbar också avlägsna släktingar, som åläggs elt ökat ansvar.Del föreligger också förslag lill priskonlroll. Jagvill inte här pä något sätt göra mig skyldig lill att i förväg övervärdera deönskvärda effekterna av detta lagstiftningsförslag. Men jag tillåter mig ha enrad förhoppningar om en riktigare utveckling. Jag tror all ochjag är helt eniga om målsättningen för denna utveckling, om jag nu skall dömaav den hårda kritik som han själv har riktat mot den utveckling som var enföljd av den gamla lagen. Menjag vill bestämt säga atl de effekter av den nya lagen som vi nu tillsammansönskar skulle kraftigt begränsas, om skulle bifalla desocialdemokratiska reservationerna. Under delta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HANSWACHTMEISTER (m) kort genmäle; kunde inle låta bli att falla för frestelsen alt ge detkapitalistiska storkapitalet - eller hur det nu var han uttryckte sig - enliten känga, men han sparkade nog förbi smalbenet den här gängen. Han har inlelagil hänsyn till alt 10 § jordförvärvslagen säger att boplikt inle kan åläggasannat än efter åtagande frän förvärvaren. Varför skall vi då ha en sådan lag? Vi var under utskottsbehandlingen överens om -ganska överens, tyckte jag i varje fall - att det skulle vara så få fall dä denhär frågan blev aktuell. Därför sade man från majoritetens sida: Del är välingenting att bråka om, lål det stå närdet kommer att tillämpas så sällan! Vihar en annan åsikt därvidlag. Vi menar att vi inte skall ha fler lagparagraferän vad som är absolut nödvändigt. Om vederbörande i det här fallet vägrar attäta sig bostadspliklen, är icke detta ens elt motiv för alt han skulle vägrasfiirvärv. Titta i 4 §! Då ser alt där inte finns någonting sådantupptaget. Det är av den orsaken som vi tyckeratt det är helt onödigt all tyngalagtexten med en sådan här sak. () kortgenmäle; Jag nästan ler när jag hör koppling mellan mitt citat avRousseau och juridiska personers förvärv. Citatet hade helt andra avsikter änatl argumentera för sådana förvärv. Jag överiåter åt att självförsöka lista ut vad jag menade. När det gäller skillnadenmellan den gamla och den nya lagstiftningen hänvisar sammanläggningen av företag. Möjligheten att förhindra olämpligasammanläggningar av företag har funnits även i den gamla lagstiftningen. Del vivarit oense om i den här diskussionen är att vi velat ha en precisering av närdel skall vara tillätet alt slå samman förelag. Ni säger själva att del skallvara tillätet. Sammasak gäller juridiska personers förvärv. De är fortfarande tillåtna ilagstiftningen. Vad vi diskuterar här är en precisering av när del skall varamöjligt för juridiska personer alt förvärva mark. Där anser vi atl ni gjort enalltför snäv avgränsning vid er tolkning av lagparagrafen, och det kan fånegativa regionalpolitiska konsekvenser. Skillnaden mellan den gamla och dennya lagen är inte särskilt stor i det här sammanhanget. Utvecklingeninom skogs- och jordbrakel kunde vi inte - vilket jag försökte säga i miltinledningsanförande - göra särskilt myckel åt med den gamla lagstiftningen. Låtmig nu vara en tämligen pessimistisk spåman och konstatera alt inte heller medden nya lagstiftningen kommer vi att kunna göra särskilt mycket ålfastighelsstrakturens ulveckling i landet, och det av den enkla anledningen atthögst av förvärven kommer all undergå förvärvsprövning. Resten avförvärven flyter löst på fastighetsmarknaden inom den s. k. släktsekiorn. Delär helt andra åtgärder vi måste vidta för atl komma ät de här problemen. Jaghar redovisat dem i mitt inledningsanförande. och de övriga ärmedvetna om de behoven. EINARLARSSON (c) kort genmäle; Jag skulle bara helt kort vilja säga att högst är en alltförpessimistisk bedömning. Dä man gör en prövning även av avlägsna släktingarsförvärv gäller det alt från dessa 78 96 dra 18 96. Då uppstår en situation därman i alla fall har en jordpolitisk prövning av mer än 40 96 av alla förvärv,om jag tar med alla de andra kategorier jag redan tidigare räknat upp. Till resonemanget om juridiska personer vill jagtillägga bedömningen atl om det bara rör sig om 1 96 som har förvärvats - detkan man statistiskt belägga med de undersökningar som finns - så kan man ändåaldrig få ett begrepp om i vilka fall dessa förvärvare varit med som presumtivaspekulanter på fastigheter och därmed, i kraft av sina rättigheter enligl dengamla lagen, kunnai pressa upp priserna lill en icke önskvärt hög nivå. () kongenmäle; Jag lycker den här diskussionen om vem som pressar upp priserna påfastighetsmarknaden -juridiska personer eller privata personer -är tämligenmeningslös. Om man studerar prisbildningen i de förvärvsansökningar som finnskommer man underfund med att det minst lika ofta -jag vägar påstå betydligtoftare - är enskilda personer som är beredda all betala fanlasipriser för jord-och skogsbraksmark. Det är de skatlemässiga fördelarna i ägandet som gör altdel förekommer spekulationer i jordbraks- och skogsmark. Del är genom allförändra skattelagstiftningen som vi skall komma ät detta - inte genom att såatt säga prioritera den ene eller den andre Del kan varaangeläget av andra skäl, men jag hävdar bestämt att vi inle kommer ätprisspekulalionen genom all prioritera den ene eller den andre. FILIPJOHANSSON (c); Jag hade nöjet all vara med i den utredning som har lagt fram förslag iden här frågan, och jag kände mig ulomordentligl tillfredsställd över denenighet som rådde i ulredningen. Alla var besjälade av en vilja atl så långtsom det var möjligt medverka lill en lagsiiftning som kunde skapa bättreförhållanden. Vi var alla medvetna om de utomordentligt slora svårigheterna,och vi var alla medvetna om att vi inte nådde målet med det förslag som vi ladefram. Vi visste atl det fanns andra saker som behövde analyseras, utredas ochförändras. NärHans Wachtmeister gör gällande att alla i ulredningen utom frånVrångebäck hade tagit lätt på frågan om skattelagstiftningen, vill jag säga attdetta är absolut fel. Tvärtom var vi ense om ätt skattelagstiftningen inom dethär området borde utredas, men jordförvärvsutredningen hade ingel mandal attutreda den frågan. Vi skrev emellertid in i utredningens betänkande attskattelagstiftningen på området borde utredas. Vivisste också att frågan om de teslamentariska förvärven behövde utredasytteriigare. Det var likadant där - vi skrev in detta i betänkandet.Jordhävdslagen, som vi senare skulle komma fram till, trodde vi var etl medel iden här riktningen. Det är bara alt hoppas all inom del snarastekommer all fatta beslut pä den punklen. Jordförvärvsutredningenlog också upp frågan om dödsbos inverkan i delta sammanhang. Även där visste viall en särskild ulredning behövde komma till stånd. En sådan är f ö. redantillsalt. Personligenharjag alltid ansett att gemensamt ägande och brukande har utomordentligafördelar och är en styrka. Det har varit en allmän uppfatining hos oss somföreträtt bonderörelsen atl ägande och brukande är till fördel för brukarna,för samhället i övrigi och för konsumenterna när del gäller all skaffa framhögvärdiga livsmedel till billigast möjliga priser. SvanteLundkvist säger alt han är glad över alt föreningsrörelsen kommit fram till altjord och skog inte skall vara någon handelsvara. Jag kan tala om för SvanteLundkvist atl det är ingen nyhet inom föreningsrörelsen. Det har vi alltidansett. Vi har känt en utomordentligt stark oro inför den nuvarandeutvecklingen. Vi ärju nästan framme vid den situationen att hälften av denbrukade jorden brukas på arrende. Då har man, enligt vårt säu atl se, kommitför långt ifrån vad som borde vara rimligt. Lätmig bara säga några få ord med anledning av socialdemokraternas reservationer. Närdet gäller kommunernas förvärv säger man i den socialdemokratiska reservationenatl en prövning av de kommunala förvärven inle är förenlig med kommunernasansvar för den fysiska planeringen. Jag är i många avseenden besviken på delsätt pä vilket kommunerna lever upp lill sitt ansvar för den fysiskariksplaneringen. Vi har fatlat upprepade beslut här i om hurkommunerna skall känna ansvar för åkermarken. Vi har t. o. m. gått så långl allvi sagt att om kommunerna har planer på att bygga på bör dessa planerses över och omarbetas. Eftersom planer ofta upprättas i förväg har ensådan skrivning och sådana beslut av varit motiverade. T. o. m. jagsom bor i skogsbygderna stöter än ofta på kommuner som gör upp nya planerdär de tar fin i anspråk för bebyggelse, trots att det finns annanmark i den allra närmaste omgivningen. Följaktligen har jag fullt fog för atlsäga atl jag känner mig besviken över kommunernas sätt att ta ansvar för denfysiska planeringen. Mot den bakgranden lycker jag att del är rimligt ochriktigt att - som föreslagits i utredningen och i propositionen - underställakommunernas förvärv samma prövning som andras förvärv. Ingen kommer all hindraen kommun att utvecklas, atl la mark i anspråk för bebyggelse och industriverksamhet,om det behövs. Men del är inte rimligt att man handlägger de här frågorna pådet sätt som har skett. Sedanbara några ord om de juridiska personernas förvärv. harideligen pratat om betydelsen regionalpoliliskl av att man har industrier iskogsbygderna i det inre stödområdet och av att de kan förstärka sin verksamhetgenom att köpa upp fastigheter. Jag kan hålla med om att det är av betydelsealt vi har sådana induslrier. Jag har själv medverkat till att sådanasmäinduslriföretag kommit till i inland. Men för dem har det intevarit avgörande all kunna köpa upp fastigheter för all bereda sig trygghet närdet gäller råvaran. Jagvill bara anföra ett enda exempel - det finns olaliga. En industri ikustbygden, som även den fyller ett stort behov från regionalpolilisk synpunkt,åker in i landet och köper i en liten by i inlandet upp enskogsfastighel , som en jordbrukare som bodde bredvid denfastigheten utomordentligt väl skulle ha behövt för atl kunna fortsätta sinverksamhet och få full bärgning av sitt arbete. Denna industri tog rubb ochstubb från de på en enda vinter. Visst gav del många sysselsättningstillfällendet året. Men inte var det eU uttryck för den långsiktiga planering som skallligga till grund för verksamheten i en bygd som denna. Tyvärrhar det hänt alltför ofta alt industriföretag uppträtt på det sättet. Det harminsann inte varit någon regionalpolilisk styrka för de allra svagastebygderna. SvenLindberg målade upp en utomordentligt skrämmande bild av fastighelssiruklurenoch utvecklingen framför allt i glesbygderna i Norriand. Jag är helt överens medhonom om den bilden och om de svårigheter som föreligger atl lösa problemen.Och jag är utomordentligt tacksam för alt har insett dessaproblem. Jag vill inle gå så långl all jag säger atl del är 1966 årsjordförvärvslag som är orsaken till dem. Men vi hade en annan lagstiftning ochen annan trend i jordbrukspolitiken under 1960-lalel. 1967års jordbrukspolitiska målsättning är i långa stycken den avgörande orsakentill att utvecklingen blivit sådan som så skrämmande Underen läng följdav är sade lantbruksnämnderna ifrån all de i de här områdena inte hade någramandat, inga resurser och inga möjligheter alt gä in och göra någonting. Årefter år fick jag bevittna hur lantbruksnämnden, t. ex. när Arvidsjaurbygdenbegärde lantbruksnämndens bistånd, klart redovisade att den inle hade någramandat och inga möjligheter alt göra någonting i den bygden. Man sopade heltenkelt bort folk frän dessa bygder pä några få är. Del, , ärnågonting som inte kan repareras vare sig med denna lagstiftning eller mednågonting annat . Det lar utomordentligt lång lid al',reparera sådana skador. Ibörjan av milt anförande sadejag att vi inom ulredningen var praktiskt tagethelt ense. Jag hade trott atl vi skulle kunna bli rätt överens även i deltabeslut. Men del är inte utan att jag har en känsla av atl valvinden har börjatsvepa in över denna kammare - inle minst rned anledning av . Först gjorde han gällande vilken stor betydelse dennaförvärvslagstiftning har. Sedan ville han på punkt efler punkt efter punkt haförändringar, som gör del möjligl för ytteriigare köparkategorier att komma medi bilden och få ett större inflytande. Släklförvärvenär de förnämsta. I likhet med en del andra talare betraktade Hans Wachtmeistersläktförvärven såsom en kulturfråga, som det är utomordentligt angelägel altslå vakt om. Jag hyser all respekt för dem som värnar om ansvaret för vårtkulturarvs och våra traditioners bevarande. Det har vi all anledning att slåvakt om. försöker jag också ge uttryck ät då och dä efler min fatligaförmåga. Men jag ber bevara mig för konsekvenserna av detta sätt atl värnaom kulturarvet. De som har byggt upp våra bygder saml våra små byar i inlandetoch även i kusttrakterna, de som med svett och möda har strävat och kämpat föratt skaffa sig sin bärgning på åkertegarna, de som har betytt så myckel förbygdens ulveckling är borta, men, märk väl, deras insats är ännu i dennadag praktiskt taget avgörande för dessa bygders fortbestånd. De skulle häpna omde fick se vad som har blivit av deras verk, hur markerna förbuskats och växtigen och hur bygderna ödelagts, därför att de som skulle värna om kulturarvethar lämnai bygderna. De har varit angelägna om att skaffa sig äganderätten menhar därefter farit därifrån lill andra regioner eller lill andra länder. Äganderättenär alltså det kulturarv man skall bevara. Inle känner jag någon slörre respektför den sortens värnande av kulturarvet. Detta får vi tyvärr uppleva i minahembygder och i slora delar av landet, eftersom del till så stor del består avskogsbygder. De människor som är borta skulle ha känt sig betydligt mertillfredsställda, om de vetat all den mark som de kultiverat verkligen lagilslill vara och skötts på ett riktigt sätt. Sedanbara några ord om priskonlrollen, som inle heller ville varamed om, eftersom den skulle medföra sådana enorma problem. I utredningen var vifullt medvetna om alt della inte är någon lätt sak men atl man om möjligt ändåmåsle göra någonting för att stoppa den enormt snabba prisstegringen päjordbruksfastigheter. Lantbruksnämnderna harlidigare kunnat göra vissa bedömningar om en fastighets värde när detgällt att bevilja lån. Nog är det då förvånansvärt om de inte också i framlidenskulle kunna få fram etl värde på fastigheterna, även om det är fråga om enköpare som inte behöver ha den slalliga lånegarantin. sägerall då blir del fråga om svarta pengar. Då blir del så all man betalar 10 000kr. för den där kauen som satt bredvid. Men de som avstår från att söka statliglånegaranti behöver kanske ändå låna pengar, och därför finns det all anledningall göra en viss prövning. HansWachtmeister fortsatte med alt säga alt majoritet och reservanter är eniga. Dåmåsle jag ställa frågan: Vilken uppgift har reservationerna i så fall tjänat?Jag tror atl innerst inne - och det visade de också i ulredningen -har ungefär samma intressen som vi, men det finns kanske andra skäl som gjortalt de nu har velat redovisa sä väldigt många synpunkter på lagförslaget. Ävende mindre sågverken inom inre stödområdet bör kunna köpa mark, sade HansWachtmeister vidare. Han sade t. o. m. atl asfallbönderna var en viss tillgäng,för utan dem fanns del risk för alt vi får för lilet arrendejord här i landet.Jag vill bara hänvisa till vad jag alldeles sagt: Vi börjar näsian hahälften av den brakade åkerjorden i form av arrende. Sä Hans Wachtmeisterbehöver inte vara oroad. Arrendejord kommer det säkerligen att finnas också iframtiden. Jag ber, herr talman, attfå yrka bifall lill utskotlels hemställan. SVENLINDBERG (s) kort genmäle; Föriäl mig, om ett leende krasar mina läppar när jag tänker på hur HansWachtmeister söker statlig lånegaranti för all köpa grannens katt. Jagglömde bort en replik till i mitt förra inlägg. Han pratadeom boplikten och hävdade alt jag skulle ha sagt all vi skall sällan användadenna plikt. TREDJE VICE TALMANNENlät nu klubban falla och yttrade: Jag vill erinra om all det korta genmälelgäller anförande. Lätmig ändå säga, herr lalman, att boplikten är avsedd att användas generellt. Hursällan eller ofta det blir beror alldeles på hur omfattande spekulationenkommer att vara på fastighetsmarknaden. Närdel gäller den situation vi har pä fastighetsmarknaden och det passiva ägandethänför orsakerna lill jordbrukspolitiken och inte lill dentidigare jordförvärvslagen. En sak kan vi vara överens om, , atldet definitivt inte är jordförvärvslag som har förorsakat denfastighelssplitlring vi har. Sedanmåste del väl ändå vara självklart, när man diskuterar olika köpares förvärv,atl utgångspunkten skall vara att den mark som förvärvas skallskötas enligt gällande lagstiftning. Sköter man marken enligt den, kan det inte vara fråga om attden ena eller andra ägarkalegorin ger mera sysselsättning. Den är tämligenlikvärdig. Vihar månat om t. ex. de små sågverkens möjligheter alt förvärva mark. Om manslår i valet mellan atl förstärka en jordbruksfastighet där det t. ex. gälleren persons sysselsättning, eller etl sågverk som har sysselsättning för 15-20personer, då skall man använda sunda förnuftet. Man får inte vara läst vidnågon sorts ideologisk åskådning om atl den ena eller andra är mer lämpad sombrakare och avslå vad som är förnuftigt. Man får försöka prioritera det som germest sysselsättning. Närdet gäller fastighetsutvecklingen och del passiva ägandet kan man konstateraatt vi haft den utvecklingen under läng lid. Del är inte alla gånger de småfastighetsägarna som har lämnat sin skogs- och jordbraksfastighet och ägnat sigål annan sysselsättning. Det finns slora skogsägare som långt årsjordbrakspolitik lämnade sina slora skogsfastigheler och investerade pengar imaskiner, fastigheter osv. Det iir detta som bidragit, herr talman, lill atl vihar det stora passiva ägandet. HANS () kortgenmäle: retar så upp sig på att jag tagit mig orådet före atthysa en annan uppfattning än han, att han totalt tappar sinnet förproportioner. Han påstår att jag yrkar ändring på punkt efter punkt efter punkti ett utlåtande där man trodde sig vara överens. Ja,det är riktigt, det är punkt efter punkt efter punkt. Del är på tre punktersammanlagt där jag anmäler avvikande mening. Denförsta punklen gäller släktförvärv. Den följer upp en reservation som integärna kan vara främmande. Den framfördes redan i förvärvslagutredningen.Det gäller 12 96 av fastighetsförvärven i landet. När del gäller syskons ochsyskonbarns förvärv säger jag att jag inte anser atl dessa har den verkan påfastighetsmarknaden som man tror. Denandra punkten gäller priskonlroll som inte kan grundas på etl fast utgångsläge.Jag har ingen som helst anledning att iindra pä mig där, när jag bl. a. hartillståndsmyndigheters tveksamhet alt falla tillbaka på. Dentredje punklen gäller en helt onödig sak, nämligen boplikten, eftersom den intekan åläggas någon mot hans vilja. Man har här sagt att det gäller etl så litetantal fall att det inte gör någonting och att bestämmelsen därför kan stå kvar.Jag är av rakt motsatt uppfattning. Är det etl så lilel anlal fall, skall viinte behöva tynga lagstiftningen därmed. Jaghar inte sagt att asfaltbönderna skulle vara enbart bra, men jag opponerar migmol den allmänna nedvärderingen av dem. De har sannerligen inte bara varitlill nackdel för vårt svenska jordbrak, utan tvärtom i många fall en fördel. Närdet gäller kaliaftarerna tillkom det inte mig som tillsynsmyndighet atl läggamig i priset pä katten, men jag tyckte nog del var väl högt. TREDJE VICE TALMANNEN: Nr 110 Jag vill erinra talaren om atl del korta genmälelgäller anförande. () kortgenmäle; gladde sig över all jag inte sagt att jordförvärvslagvar orsaken. Nej, orsaken var hela jordbrukspolitiken under 1960-lalet, och iden ingick också jordförvärvslagen. Sedansade han att jordens skötsel är avgörande för hur mycket sysselsättning delger. Jadå,men i jordbrakspoliliken under 1960-lalet ingick också alt man inlebehövde sköta jorden. Del fanns inget som helst krav pä att man skulle sköta omjorden, men äga den fick man, ulan något som helst ansvar. Hansäger all det är bältre atl 15-20 personer sysselsätts vid etl sågverk än alten person sysselsätts på etl jordbrak. Till del vill jag bara säga atl de där15-20 personerna kanske var de som avverkade påen månad, och debetydde säkeriigen mycket underden månaden. Men under de kommande hundra årensom grannarna är ulan tillgäng lill ett långsiktigt skogsbruk på dessa 100hektar hade det, ur byns synpunkt och ur regionalpolilisk synpunkt, varitbättre atl grannarna fått la hand om skötseln av marken. HansWachtmeister säger att han har ändrat sig pä tre punkier, och det är riktigt. Denförsta punklen gällde en reservation, säger han, så del var ingenting särskilt- del var fastlagt i ulredningen. Men ulredningsreserva-tionen av GunnarJohansson frän Vrångebäck var inte alls av den typ som den moderatareservationen . Vidaresäger att della inverkar bara pä 12 96 av köpen. Del äroriktigt -det är 18 96, , och del är inte en oväsentlig del. Jagnoterar all ytterligare lägger lill induslriförvärven ochytteriigare slår vakt om behovet av tillräckligt med arrendejord. Han sägerockså att asfaltbrakarna betytt myckel. Ja, det är möjligt all de betytt mycketi , men definitivt inte i Norriand -där finns ingen asfalijord-brukare sombetytt någonting. Av den anledningen är jag i högsta grad oroad över atl sådantöver huvud tagel skall komma in i bilden under denna debatt. Men jag baranoterar alt de tre punkterna lägger fast, och han vill ha enytteriigare uppluckring av de övriga punkterna, där del inte föreligger någonreservation. () kongenmäle; Bara heltkort lill . säger atl med socialdemokratiska jordbrukspolitik fick manäga jordbraksmark utan alt bruka den. Ja, del är rikligt, . Låtmig bara säga att med borgeriiga jordbrakspolitik får man fortfarandeäga mark utan att braka den. Var ligger skillnaden? HANS () kortgenmäle;