prot · G20936 · 1978-12-31 00:00:00 — Slutligenvill jag påpeka att jag på sista fråga om samarbeie med Italienrörande B3LA svarade: Beträffande B3LA är inget ytterligare samarbeie medIialien all vänla från svensk sida. Överläggningenvar härmed slutad. §4 Talmannen tillkännagav att utrikesminslern Hans Bli.x meddelat alt han pågrund av sjukdom var förhindrad att besvara de under punkterna 3-7 päföredragningslistan upptagna interpellationerna och frågorna. 7 inoiokoll 1978/79:35-36 §5 Om sysselsättningen inom tekoindustrin Industriministern erhöll ordet för all ielt sammanhang besvara dels de resp. anmäldainterpellationerna 1978/79:31 av Vö///5'vY'/;sso/r(vpk) och 1978/79:67 av £nwA/fl/A7///«/(vpk) delsen anmäld fråga 1978/79:70 av () dels när tekodelegationenredovisar till regeringen, dels hur många arbeteninom teko jag är beredd all sätta som mål, delsom regeringen ämnar hälla på principen om internationell arbetsdelning, delsom regeringen finner en importnivå på 70-75 96 rimlig, när nivån för mindre var 50, delsvilka program regeringen förbereder för ny sysselsättning till de utprägladetekoregionerna och lekoorterna och varför nämnda program har dröjt så längetrots atl tekokrisen är av så gammalt datum. EivorMarklund har frågat mig vilka äigärder regeringen avser an vidta för all säkrajobben vid i , och . HagarNormark har frågat mig vad jag ämnar göra för att de tekoanställda iVästerbotten skall fö en tryggad sysselsältning. Jag besvarar först JörnSvenssons inierpellaiion. Denintensiva importkonkurrens som följt av bl. a. ökad frihandel inom ochelt ökande utbud av lekovaror frän lågprisländer har under 1970-talei avsevärtminskat den svenska tekoindustrins andel av den svenska marknaden. Under1970-talel har anlalel sysselsatta inom branschen sjunkit kraftigt - från 67500 är 1970 lill omkring 38 000 . Nedgången har varil särskill sior de Ivåsenasle åren. Statsmakternahar vidtagit en rad åtgärder av induslripolitisk,försörjnings-beredskapspolilisk och arbelsmarknadspolitisk natur för all stärkatekoindustrins ställning. Regeringen lillsalle enlekodelegation med uppgift alt samordna de statliga åtgärderna förlekoinduslrin. I direkliven anges alt delegationen även skall kunna görakonkreia insatser för omstrukturering och effeklivisering i fråga om utsattasektorer, som anges av regeringen i särskilda uppdrag. Ett sådanl uppdraglämnades belräffande tillverkningen av tung herrkonfeklion.Bedömningsunderlag i form av utredningsrapporter rörande lekoområdel från närmastberörda myndigheter förelåg . Delegalionensarbete med en rapportering i fråga om lung herrkonfeklion pågår. äger fortlöpande rummellan och delegationen. Beredningenav lekofrägorna pågår f n. inom med sikte på att en proposition skall kunna läggas fram för efter årsskiftei. Med hänsyn härtill är jag för dagen inte beredd atl diskulera målen för lekopolitiken. Beträffandefrågan om internationell arbetsfördelning vill jag anföra följande. För ettlitet och avancerat industriland som är en stor export,baserad på satsningar inom vissa speciella tillverkningsomräden, ettlivsvillkor. Internationell arbetsfördelning byggd på frihandel är av avgörandebetydelse när det gäller att vidmakthålla och förbättra vår levnadsstandard.Jörn förespråkar en linje, som skulle innebära en kraftig försämringav levnadsvillkoren för människorna i detta land. Vadgäller frågan om nuvarande höga importandel för tekovaror vill jag betona atlregeringen självfallel gärna skulle se all lekoinduslrin lyckades hävda sig motimporten bättre än . Del åtgärdsprogram som f n. löper för lekoinduslrinuppfyller emellertid enligt min mening mycket högt ställda krav i fråga ombranschstöd. Här ingår som bekant inte bara direkt imporibegränsning genlemollågprisländer ulan också bl. a. ett särskilt sysselsällningsslöd för äldrearbetskraft och en rad industripolitiska åtgärder för all främjakonkurrenskraften inom branschen. F.ö. för vi i sammanhanget inle glömma att tekoindustrin hävdar sigförhållandevis bällre pä exportmarknaderna än på hemmamarknaden. Detla gällerfrämst företag, vilkas produkter har ett starkt inslag av kvalitet och design. Vadavser äigärder för atl finna ny sysselsättning inom regioner och orter somdomineras av lekoinduslrin vill jag erinra om atl i vissa län - däriblandÄlvsborgs län - har på regeringens initiativ arbetsgrupper tillsatts för atlsamordna insatserna i krisdrabbade regioner. Särskilda resurser har tilldelatsdessa grupper, så atl arbetet med alt söka ersällningsproduktion kanintensifieras. Enligt vad jag har inhämtat har dessa grupper nu kommii i gångmed sitt arbete. Ställningstaganden till konkreta åtgärder för las allteftersomgmpperna kommer med förslag. Jagvill slutligen erinra om att , och enligt regeringensbeslut ingår i den s. k. grå zonen och därmed jämställs med kommunerna igränszonen lill det allmänna stödområdet i fråga om möjligheterna lilllokaliseringsstöd. Jagövergår nu till interpellation och fråga. Riksdagenfattade beslut om all bilda en statlig tekokoncern med ABEiser som moderbolag (prop. 1977/78:73, NU 1977/ 78:41, rskr 1977/78:172).Beslutet innebar bl. a. att alla som var anställda i kundeberedas sysselsättning t. o. m. är 1978. Denav antagna målsättningen är att koncernen efter en tvåårigomstmktureringsperiod skall ha uppnått nollresultat. Därvid harberäknats alt antalet anställda inom koncernen kommer all minska med mellan 1500 och 2 000 personer. För atl uppnå målet har Måndagen.den 20 november 1978 öm sysselsättningen inotn tekoindustrin beslutat att avveckla allverksamhel i bl. a. från . .Mot denna bakgrund har regeringen vidtagit en rad åtgärder. harfött resurser för all under /79 starta en sökprocess för att föfram ny verksamhet till orter som drabbas av sysselsätiningsborifall lill följdav Eiserkoncernens beslut. regeringen i den. avlämnade propositionen om. tilläggsbudget Itill statsbudgeten för /79 föreslagit att verksamheten i bl. a.Norsjö skall upprätthållas under liden till den 1 juli 1980.Detta innebär all sysselsättningen tryggas för 118 personer under denna lid.Dessutom föreslås atl 1 milj. kr. anvisas till Statsföretag för alt under tvåår undersöka möjligheterna atl starta sådan ny verksamhet i bl. a. som kanbli lönsam. Fredagenden uppvaktades jag av en delegation från medanledning-av Eisers beslut att avveckla verksamheien vid från den 1januari 1979: Vid uppvaktningen informerades jag om de projekt som pågår iLycksele och och som syftar lill atl göra del möjligl att bibehållaverksamheten för de tekoanställda även efter årsskiftei 1978-1979. Projektenhåller pä att utvärderas inom . (vpk): Min hemstad hade, när jag var i skolåldern, många Storaindustrier. En minns jag särskill. Det var gamla "Doffeln", . Den röda tegelfästningen vid kanalen var ett tacksamtvykortsmotiv. Dess upplysta fönster och bruset från maskinerna markerade varjekväll för alla förbipasserande, all skiftet gick lill kl. 22.00.Dess fall blev en tragedi för över tusen arbetare och deras familjer. På dessplats restes varupalals. Och en sak är klar - priserna påkläder där är inte satta för textilarbetares löner. Texlilkrisenär nu ca . Ingen vet var den skall sluta. Ingen beslutsfattare harförmått sätta någon gräns. Ingen politiker har tagit något ansvar. Och industriministernHuss lar lika litet ansvar som någon av sina föregångare. Textilindustrinsmoderna historia här i är egentligen en fantastisk exposé.Arbetsmarknadsverket gjorde i slutet av 1960-lalet uppföljningsundersökningarav hur det gick för textilarbetarna efter de stora fallissemangen i ochNorrköping. En tredjedel av de utkastade kom aldrig tillbaks lillarbetsmarknaden. De var utslagna för goll. En tredjedel fick jobb med ännusämre villkor än i sin gamla låglönebransch. Bara var tredje fick likvärdigteller bättre arbele. Densocialdemokraliska regeringen läl allt gå sin gilla gång. Denförsökte hävda inför arbetarna att det var god socialdemokratisk politik atttextilarna fick gå, att fabrikerna blev tomma. Del var "förändringensvind", som del helte i ABF:s kursmaterial. Jag ledde själv en gång enstudiecirkel på det temat. Om en industri inte klarade lågpriserna skulle denbort. Om en bygd drabbades av arbetslöshet skulle folk fiytta. faktorermåste vara rörliga. Arbetare måste vara effektiva. Folk måsle indelas i A- ochB-lag. Rörlighet, koncentration, utslagning - det var utvecklingens lag. Denfick man inte moisälia sig - del var tyvärr socialdemokralisk lekopoliiik ändafram lill 1976. NärNils Åsling tog över industridepartementet var hälften av alla tekojobb ilandei redan försvunna. Men gick del inle sä lätt atl bara stoppa undanlekokrisen. Gamlabranscher måsle slås ut, hade man sagt. Nya måste komma i stället, effektivareoch bättre. Regioner måste finna sig i alt avfolkas. Folk måste över lill debättre och effektivare regionerna, var det sagt. Meni 1970-talels höll inga sådana resonemang. Det fanns inga nya,effektiva branscher. Det kom inga nya, friska företag som kunde ta över folketfrån teko. Det fanns inga expansiva, svällande regioner att flytta lill.Tekoarbeiarna fick slanna i , och de fick gä och se pä hur alllfler fabrikshallar siod lomma. I , , , , Friisla ochÖrby - liksom nu också i och i andra delar av landet-överallt samma bild. närmar sig del slutliga raset. Knappt 40 000 jobb ärkvar, och mänga lusen av dem hälls uppe enbart genom subventioner. Hur många skall slås ut? meddelade ;s Rapport all del skall sättas upp en stor teaterpjäs ägnadden svenska textilindustrin. Det ärju intressant, men idén är gammal. Under 20år har politikerna i tre regeringar inte gjort annat än spelat teater itekofrågan. Ingen har tagit ansvar och ingen har på allvar ställt upp på dearbelandes sida. Under20 år rådde planlöshet. När de väl var i minoritet började riksdagenssocialdemokrater plötsligt ropa på planering, fast planering betyder pä derasspråk inte atl jobben skall räddas - jobben skall minska. Del är baraminskningen som skall vara planerad. Vi frågar oss från vän partis sida varförman aldrig kom med den här planeringen medan del ännu var arbetarmajo-riiet iriksdagen, för då värdet allljäml lid atl lyssna på beklädnadsfolkets krav ochsynpunkter. är det bara socialdemokratisk partiteater. Förreindustriministern for med sitt speciella teatersällskap runt iSjuhäradsbygden . Han stod i gymnasiet i och sade an vi har interåd att mista ett enda lekojobb. var han i och drevigenom riktlinjer som innebar 1 500-2 000 jobb mindre i den statligalekokoncernen. Textil teater i - kall verklighet i Slockholm. Nukommer , del parti som hjälpte Åslings politik au fö majoritet. Ochdet är samma teater. Industriministern svar är närmasl enparallell lill ryktbara idé om husläkare. är sä all sägaindustrins husläkare, och patienterna förtvinar och dör medan han ställer sinahögtidliga och rätt intetsägande diagnoser. Industriministernvill inte la ställning till tekopolitikens mål, säger han. Del är myckelmärkligi. Vem skall då ta ställning? Induslriminislern hänvisar lillproposilionen som skall komma. Javissi, men del har kommii lekoproposilionerförr, och de har inle tagit ställning. De har haft ell gemensaml kännelecken;de har fömlsau forisall minskningav jobben, och öm sysselsättningen inom tekoindustrin protokoll 1978/79:35-36 de har inie angeil någonundre gräns. Därför vill jag nu ha ell besked, ett politiskt besked: Finns delnågon nedre gräns? Vad är regeringens syn pä den principiella frågan? Är dellidigare lalel här i och i lidigare propositioner om enberedskapsnivå en realitet eller är del bara luft för alt hälla folk lugna? Varungefär -jag begär inga exakta besked - ligger gränsen, vid 30 000 jobb, vid 20000 jobb, vid 10 000 jobb? Det är nämligen en sä allmän målsättnings-fråga somså länge diskuterats här i kammaren och i landet i övrigt atl man har rätt atlkräva besked även innan nästa, förmodligen diffusa och meningslösa,regeringsproposition presenteras. Del är bra märkligt om man inle någon gångkunde träffa på en minister som i denna fråga har en åsikt. Sedanblir jag lätt generad pä industriministerns vägnar. Det gäller framför alllhans något billiga trick alt påslå atl jag skulle förorda en sänkning avlevnadsstandarden i landet därföralt jagärkrilisk till den liberala dogmen ominternationell arbetsfördelning. Fördel förslå är pästäendel missriktal. Det har fakiiski inträffat en klarsänkning av levnadsstandarden för flertalet svenskar under 1970-lalet, och denharalllsä inträffat medan den intemationella arbetsfördelningen har varit justav den natur som industriministern här har prisat. Fördel andra tyckerjag all induslriminislern lika väl som andra statsråd skallsluta med alt svara oss riksdagsmän på del här avfärdande sättet. Vi är trotsallt inga ignoranter, vi är varken nationalekonomiskt obildade eller allmänt dumma,och folkrepresentation är därför värd något annat än sådana trivialaoch förnumstiga svar som här getts. Delär nämligen väl känt att fördelen med en strängt genomförd internationellarbetsfördelning bestrids av mänga ekonomer av facket. Den har bestritts ändasedan gamle dagar. Den kritiseras skarpt av , enav 1900-talels obestridliga teoretiska och idémässiga nydanare. menarnämligen atl fördelen med arbetsfördelning och specialisering upphör vid vissa nivåer.Han menar också att det finns en fördel med en nationell politik som bevarar enmångsidighet i produktion och branschfördelning. Också bland de principiellafrihandelsanhängarna - och del är även vi i vpk-har delta problem observerats.Del var säkerligen ingen tillfällighet när , den förrefolkpartiledaren och känd som en stark anhängare av frihandelsprincipen,faktiskt i sin egenskap av politiker förordade tullar på det textila områdetför all skydda den svenska tekoindustrin. Detta var vid ell tillfälle när denbefann sig pä en betydligt mer omfatlande ni vä än , men del minns kanskeinle dagens folkpartister. - Del sägs ju ibland litet elakt att politiker inlefär minnas mer än tre är tillbaka i liden; annars blir de schizofrena. är alltså denna deball om arbelsfördelningens grund och art som jag harbett induslriminislern kommentera och som han besvarat på detla, som jagtycker, dåliga sätt. Jagär också generad över all industriministern drar upp vissa aktiviteter inomÄlvsborgs län som exempel pä verksamhet för att skapa alternativa jobb. ex. vad dels. k. Indevoprojektei är för skandal och han vet alt sådana aktiviteter är ensorls terapi för landshövdingar. Därför kunde han ha svarat mig mer uppriktigtoch seriöst. Detmåste nu enligt vår mening bli ett slut på denna lekopolitik, som hillills baravaril en sons variant på dödshjälp. Man måste äntligen ge klara svar åtmänniskorna. Vad skall gälla i framliden? Vad är tekopoliiikens mål? Hur mångajobb skall få finnas kvar, och hur många är det möjligl alt klara? Vänsterpartietkommunisterna haren bestämd mening i frågan. Alt låta utslagningen inom teko gåvidare är en social ansvarslöshel och en nationalekonomisk förlusl. Vi kan intela ansvar för alt låta förfalla och dess ungdom gå arbetslös.Man kan som poliiiker inle heller la ansvar för alt det hårt drabbade Norriandskall ta emol ytteriigare slag genom att skall slängas. Sådant kaninte längre accepteras. Kostnaden för följderna härav blir slörre än allasubveniioner lillsammantagna. Ochman kan heller inte längre under frihandelns mask acceptera alt importandelenpå del nuvarande tekosorlimenlet skall vara eller högre. Dessa frizoner,dessa fascistdikiaiurer - där kosinader kan hållas nere med den grövsiarepression eller med en skaltepolilik som i verkligheten är en osund subvention-de har inget med verklig frihandel all göra. Lågprisimport från ellerGrekland - del är trots alll något annat. Den är kanske ett besvärande problem,men den är ändå möjlig inom en principiell frihandels-poliliks ramar. Men detär någonting annat med , , , , ellerMalaysia. Här hemma kallar vi del inle fri konkurrens ifall notoriskaskattefuskare och ekonomiska brottslingar konkurrerar med seriösa och hederiigatillverkare. Vi belönar inie skatlefus-karna och skurkarna. Botlenmåsle nu vara nådd när det gäller lekoindustrins tillbakagång. Landet har interåd med fler regionala katastrofer. Vi har som politiker inte heller råd medfler moraliska svek - därför måste vi la ansvar inför de arbetande, ochutgångspunkten måste vara alt bevara de 40 000 jobb som finns kvar. Hurär det möjligl? Vpk menar att det är möjligl, under bestämda fömlsättningar.Alternativet är en massnedläggning, som kostar samhällel miljarder i socialautgifter ulan all den industriella effektiviteten främjas det allra minsta. Enliglvår mening finns del sju förutsättningar som bör uppfyllas, om de 40 000 sistalekojobben skall kunna bevaras och förnyas. Fördel första bör konsumtionen av kläder stiga med minst 1 96 framöver.Svångremspoliliken bör upphöra, de breda folklagrens köpkraft stärkasåtminstone så pass mycket atl genomsnitts- och lågelönegrupperna kan klä siglilet bältre. Fördet andra bör exporten befrämjas, så att den kan hålla sin hittillsvarandetrend. Textilexporten ijänar ju in mer valuta än malmexporlen - vilket kanskeinieärsåallmän känt. Svenska special-och kvalitelstextilierkan tjäna in pengarsom kan stärka och förnya branschen. Fördeliredje måste importen ner. värden bara 53 96. Sedan har den stigitdramatiskt. Del är denna dramatiska stegring som 0/77sysselsättningen inom tekoindustrin 0/77sysselsättningen inom tekoindustrin Nivån måste tillbaka lill ca 53 96. Om man inte vill åstadkomma det - ochom man nu inte vill ha en sådan målsättning - då skall man inte heller påslåsig vilja rädda lekojobben. Delta bör man påminna sig, både i de borgerliga ochi de socialdemokraliska lägren. Del innebär all all imporl frän fascislländersom , , , , och måsle bort,liksom slörre delen av Hongkongimporten. Däremot behöver man inle alls röra vidimporten frän EG eller från EFTA-länder som och . Fördel fjärde måsle prisreglering införas. Hela prissäitningssystemet måstereformeras och styras. Vi kan inte längre låta modeaffärernas metoder varavägledande för prissättningen på normala bmksiextilier. För det femte skall alloffenllig upphandling riktas till svenska förelag. Fördelsjätte skall textilföretagen organiseras som en helhet så alt de kan siödjavarandra. De som arbeiar där bör i en sådan ny organisation ha del avgörandeinflytandet. Fördel sjunde måste nya typer av produkier introduceras. Den desperatamodekarusellen måste dämpas ner. Nya typerav standardiserade, nyttiga ochsiarka bruksplagg måsle populariseras. Mol den ytliga, skrytsamma livssiilenmåste sällas en rakare och enklare stil, mol modediktaturen en verklig frifantasi. Mol den tilltagande mängden pappersavfall måsle sältas varaktiga,iväilbara textilprodukter. Mankan tillfoga en annan punkl. och andra av lekojobben beroenderegioner måste fogas in i ell vidare industripoliliskt program. Även eltförsvar av de 40 000 tekojobben kvarlämnar svära regionala problem. Tillförselav nya industrier är nödvändig. Sammansättnings- och maskinindustrier, lättaindustrier med ringa råvamätgång och lilen energikostnad ligger bäst i linjemed lexlilyrkenas kompelens och tradition. Det industriella samhället utvecklasockså bort från de lunga industrierna. De gamla lätta industrierna, som tekorepresenterar, måste avlösas av en ny lyp av förädlingsindustri. Jagvill mol denna bakgrund än en gång fråga induslriminislern: Tänker ni låta frizonsimportenfortsälla alt flöda över landet? Vid vilken ungefärlig nivå på sysselsätlningentänker ni låta nedgången stanna? Vet ni del själva? Underdella anförande överlog andre vice lalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. (vpk); Jag ber alt fö lacka induslriminislern för svarei pä mininlerpellation. har utvecklat kommunisternas syn på den förda politikenför lekoinduslrin och våra krav när del gäller den fortsatta ulvecklingen. Delhan sagt ligger naiuriigivis också i bollen, för de bedömningar vi gör när delgäller verksamheten vid i , ochSkellefteå. fött statliga bidrag med ansenliga belopp mollöfte om all inle flytta ännu merav sin produktion utomlands kom dessafabriker till. De innebar, som statsrådet säkert vet, ett kraftigt tillskotttill arbetsmarknaden i kommuner som har speciella svårigheter atl sysselsättajusl kvinnlig arbetskraft. Det regionalpolitiska motivet för etableringen inorr vägde alltså tungt. Men företagsledningens intresse för verksamheien vidde här fabrikerna visade sig vara synneriigen måttligt. På olika sätt drevsverksamheien lill del lägel all man kunde redovisa förelagen som olönsamma.Allt della ledde lill alt fabrikerna införiivades med det statligalekoförelagel Eiser. Påfackligt håll hade man länge krävt all slalen skulle gä in. Så myckel slörreblev besvikelsen när man snart kunde konstatera atl de ändradeägarförhållandena inle innebar någon ändring i politiken belräffande de treförelagen. Och bortsett från respiten för Norsjö-fabrikenpå yllerligare , så är nu alltså varslen om nedläggning avfabrikerna ett fakium. Jagvill notera all industriministern inte helt stänger dörren för en bibehållenverksamhel för de anslällda. Sista stycket i svarei måsle väl tolkas så.Hänvisningen lill pågående projekt i och , som alltså hållerpå alt utvärderas, lalar också för att statsrådet tagil del av allt det som deanställda vid dessa fabrikersysslat med underen lid i syfte dels att kunna visapå möjligheterna lill fortsatt verksamhel, dels atl ha en grund atl slå på dendag man eventuellt måste ta ställning lill atl fortsätta verksamheien under nyabetingelser. Deanställda har tagit en rad initiativ - man har lagil kontakt med konsulter,ordnat studiecirklar, lagl fram en mängd egna konstruktiva förslag när detgäller produktionsformer, distribution och ägande. Inte ulan rätt har dessainitiativ bedömts som helt unika. Mycket återstår att göra, men man kan hellklart skönja en allvarlig strävan hos de anställda alt själva ta ansvaret föratt rädda jobben, om inte den nuvarande ägaren - staten - tar delta självklaraansvar. Omindustriministern har lagil del av alll detta utomordentliga material har hansäkert, liksomjag, lärt sig en hel del och då först och framstått kvinnorna påAlgots verkligen dragit lärdom av gjorda erfarenheler och utifrån del tänktvidare. Vilkenförälder eller dagisanslälld har inle sagt något oiryckbari ombarnkläder som det lar en evig tid alt ta av och på eller som hasarfrånobefintliga midjor,stramaröverblöjrundastjärtaroch harhängslen som inte sitterdär de skall? I de studiecirklar som genomförts i har man inte nöjtsig med att fundera ut nya modeller, man har också salt in barnet och dessmöjligheter att utvecklas i sammanhanget. Först kanske man tycker atl det låterlångsökt, men visst ligger det något i att en unge, som vill visa all hon ellerhan "kan själv", blir hämmad om kläderna gång på gång gör delomöjligt atl hinna med sådant som i lekens iver kan lyckas mindre viktigt. Manhar också i dessa studiecirklar ägnat tid åt vardagsgrejorna, allt det som viomger oss med. Är del så vikiigi med mode och hög konsumiion att vi för gottskall accepiera kläder där trådarna är knutna, hemlexlilier 0/77 sysselsättningen inom tekoindustrin som uppammar allergierosv.? Sädana frågor ställer man i studiematerialet, och man söker sig vidaretill lösningar. Detsom kanske mest har kommit lill allmänhetens kännedom är satsningarnapå atl fö fram vettiga arbetskläder. Där har man ambitiöst vänt sig tillfackliga organisationer både i Norrbollen och i och också fällfram många synpunkter som man arbetat vidare med. Man har tagil fram exempelvissådana arbetskläder som stål verksarbetare i hälsat med stor glädje. Delycker sig äntligen se en möjlighet att fö arbetskläder som motsvarar krav påbåde rörlighet och skydd i vissa arbetssituationer. De sjukhuskläder som manhar projekterat är också livligt uppskattade och uppmärksammade bland bådesjukhuspersonal och patienter. Alltdelta visar att de anställda tagit allvarligt på det som sades varainriktningen när staten tog över tekoindustrin, nämligen atl företagen skullerekonstrueras.