prot · G2096 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:6 Föredrogs socialutskottets betänkande 1978/79:1 med anledning avmotioner om barnomsorgen. Om utskottets behandling av en rad molioner om barnomsorgen harjaginget annat att säga än alt jag yrkar bifall till utskottets enhälliga förslag.Det bygger på alt motionärernas krav i stort sett är tillgodosedda genom deslatsbidragsregler som gäller eller genom utredningsuppdrag. Jaghar begärt ordet för all säga något om det särskilda yttrande som desocialdemokratiska ledamöterna i utskottet har avgelt. Detta bygger på denreservation som socialdemokraterna fogade till betänkandet 1977/78:25 vidvårriksdagen, i den del som omfattade barnomsorgen. Vi pekar på atl det ärnödvändigl att kommunerna planerar sin barnomsorg, så atl del i riksdagsbeslutet1976 uppställda målet om full behovstäckning skall uppnås . Vi underströk då att vad som krävs är inte bara en förbättradplaneringsmetodik utan framför allt en klart uttalad politisk vilja, både frånstatens och från kommunernas sida. Deltaframstod som nödvändigl , och jag misstänker på mycket goda grunder altförutsättningarna inle har förbättrats utan snarare visat en försämrad tendens.Utbyggnadstakten hålls i en del kommuner, men inle i andra. Risken för att enborgeriig regering och borgeriiga majoriteter i vissa kommuner kommer att verkahämmande på barnomsorgens utbyggnad i landet är påfallande. Jagvill betona att vi socialdemokrater anser det nödvändigt att en samladbehovsbedömning och utbyggnadsplan arbetas fram. Planen bör innefatta enbedömning av personalbehovet och de utbildningsinsatser som behövs. Vianförde i vår reservation vidare att de socialdemokratiska ledamöterna ikommunalekonomiska utredningen föreslagit att statsbidragen skall täcka trefjärdedelar av barnomsorgen, vilket i princip innebär all kommunernas kostnaderför personalen läcks. Jag har med detta velat markera all vi slår fast vid kraven i motionenfrån och i den reservation som lämnades i anslutning till betänkandetom barnomsorgen men att de konstitutionella möjligheterna att på nyttaktualisera våra moiionskrav inte finns . Vi återkommer emellertid vid nästariksmöte lill våra krav. De växer i styrka som regeringen försvagas.Det finns alltså goda möjligheter alt frågan faller framåt. Jag yrkar iövrigt bifall till utskottets förslag. (vpk): Genomgående i socialutskottets belänkande med anledning av en radmolioner i barnomsorgsfrågan är brislen på en ordentligmålsält-ningsdiskussion. Avsaknaden av en sådan diskussion märks också om manbetänker hur motionerna i barnomsorgsfrågan splittras upp. Hela denkvantitativa utbyggnaden behandlades jämsides med en rad vpk-krav på kvalitetunder våren. återkommer man med stalsbidragsfrågorna, köprinciperna och endiskussion om förskolans inre arbete under höstsejouren. Menalla dessa frågor hänger samman - utbyggnadstakt, statsbidrag, personaltäthet,utbildningskapacitet osv. -och som grund för frågorna måsle självfallet finnasen målsättning. Vad vill egentligen de övriga partierna meddaghemsverksamheten? Hur ser man på verksamheten? Efteratt ha läst utskottets betänkande blir man allvarligt bekymrad, därför att detverkar där som om samtliga övriga partier alltmer närmat sig moderalmyten om"valfriheten" i barnomsorgsfrågan. Socialdemokraterna har visserligenavgett ett särskilt yttrande om utbyggnadstakten och statsbidragen, som GöranKarlsson nu redogjorde för. Vi tycker från vpk-håll alt del är bra, och vihälsar med tillfredsställelse den lillnyklring som börjar ske pä den kanten.Men samlidigt kan vi inle annat än beklaga alt socialdemokraterna fortfarandestår fast vid den plan som de 1975 var så rörande överens med de borgeriigapartierna om, nämligen den plan som omfattade 150 000 nya platser. Den innebäri praktiken att inle ens en fjärdedel av alla barn lill förvärvsarbetandeföräldrar kommer all ha plats på daghem . Detär också beklagligt alt man på den kanten accepterar den fiora av olika privatadaghemsverksamheler som börjar växa upp ute i kommunerna till följd avsamhällets bristande satsning - man kan inte tolka utskottets skrivning på denpunkten på annat sätt. Vad som framskymtar i utskottets belänkande men aldrig sägs klart ut äratt daghem är något som kan vara bra för vissa barn till förvärvsarbetandeföräldrar. Daghemmen är alltså inte en självklar rättighet för barnen. Vad somockså framskymtar är atl dessa barn kan behöva uppfostras - helst, får manförmoda, via den s. k. dialogpedagogiken - lill sanna konkurrensliberalister iMogårdsk lappning. Hur skall man annars tolka preciseringen avbarnslugeulredningens luddiga målformuleringar i utskottets belänkande på s.19? Vpkhar länge krävt atl daghemmen i första hand skall ses som en rättighet förbarnen. Vi har därför i anslutning till våra krav på en ökad utbyggnadstaktockså ställt en rad kvalitativa krav när det gäller personaltäthet, lokalfrågoroch annat. Eftersom kommunerna inte följer de riktlinjer harangivit, har vi också krävt normer för verksamheten på dagis och fritis,kopplat till atl staten tar över kostnaderna. var ochfolkpartiet ense med oss i den frågan. har frågan grävts ner i en utredning,och jag vill därför fråga utskottets talesman: När kommer dessa normer? Närkommer utredningen att lägga fram sitt resultat? Kommer vi atl få några normer inom en överskådligframlid, och vad kommer dessa i så fall alt gå ul på? lill dagens konkreta verklighet, så finner vi att den i många fall ärförskräckande. I sin kostnadsiver försöker kommunerna alt på allt sätt dra injust på barnomsorg och äldrevård. I och i andra kommuner försöker maninföra 20-barnsgrupper. I Slockholm har man skurit ner antalet fasta vikarier. Fråganom vad normerna kommer att gå ut på är viktig också med tanke på attsocialstyrelsens rekommendationer om så eller så många kvadratmeter per platsframstår - åtminstone för de flesta äldre daghem - som rena hånet. Man räknarnämligen in korridorer, vålrum, kapprum m. m. i lekytorna. De flesta barnbrukar inte leka på loaletterna, men del räknar tydligen medatl de skall göra. Bara några ord om en molion som också behandlats i utskottsbetänkandeioch som jag tycker speglar del vankelmod när det gäller målsättningen fördaghemsverksamheten som präglar framför allt de borgerliga partierna! Delgäller Per motion om köprinciperna. Vadär del egentligen Per kräver i motionen? Jo, att alla barn -bortsettfrån dem som las in genom sociala förturer - skall tas in efter köprincipen.Den principen har redan införts i en rad kommuner av förmenta rättviseskäl. Menman frågar sig oroligt: Rättvisa för vem? Vad leder en sådan här renodladprincip till? Jagkan ta ett konkret exempel från min dagliga verklighet, nämligen att enavdelning huvudsakligen kommer att bestå av 6-åriga pojkar. I kommunfår nämligen inga pedagogiska skäl anföras när man tar in barnen på dagis. Omfler kommuner börjar använda sig av ett sådant system lärjämslälldhelsdelegationen få ett flertal anmälningar i framliden. Om man sertill barnens behov, är en sådan princip rena vansinnet. Gärna köprinciper -menman måsle också se lill vad som är bäst för dagisverksamheten ur kvalitativaaspekter och jämställdhelssy npunkter. Vi anser att gärna fårge rekommendationer, men de skall utgå ifrån pedagogiska hänsyn. Det endarikliga sättet att komma till rätta med köerna är självfallet att salsa på enordentlig utbyggnad. Och kommer jag till min sista fråga. I gårdagensregeringsförklaring sägs att det skall komma en ny plan. Jag anser alt en sådanplan är verkligt brådskande, om man ser på situationen ute i kommunerna, därman har milslånga köer. Jag vill fråga: När kommer en sådan plan alt läggasfram? () kortgenmäle: Eftersom fröken debattinlägg egentligen myckel litetberörde de motioner som utskotlet nu har atl behandla, finns det ingenanledning att la upp någon debatt. De frågor som fröken berörde istörsta allmänhet log ställning lill , och vi kommer med allsäkerhet att ta ställning till dem också nästa är. Vadvi nu skall behandla ärju bl. a. en rad moderatmoiioner, och dem kan jag intelänka mig atl fröken vill tala vackert om. Nej, det är fel debatt vid fel lidpunkt. Medlanke på sakfrågan vill jag emellertid säga att vad vi framhållit i vårtsärskilda yttrande väger tungt när det gäller den fortsatta handläggningen avbarnomsorgen. Jag hoppas atl vi kan komma på ungefär jämbördig fot, frökenHjelmsiröm, beträffande en rad av de krav som här förs fram. Detta får räcka för min del i det här sammanhanget. Jag har velatmarkera att vi med det särskilda yttrandeljust har har avsett att kommatillbaka när samlas i vår. EVAHJELMSTRÖM (vpk) kort genmäle: Jag kritiserade ju bl. a. att man splittrar upp utbyggnadstakt och enrad kvalitetsfrågor på två olika tillfällen, vilket gör det omöjligt alt få enreell behandling av frågorna. Enannan sak som jag kritiserade utskottet för var frånvaron av en diskussion omde mål som skall ligga till grund för bl. a. kvalitetsfrågorna. Ingenting avdetta tog upp. Sedanavstod från all la upp mina konkreta påpekanden om utskottetsuttalanden på en rad punkter, bl. a. det faktum att man godkänner den privaladaghemsverksamhet som börjar växa fram ute i kommunerna till följd av detstatsbidragssystem som vi har . GÖRANKARLSSON (s) kort genmäle: Vårens debatt, fröken , gällde ekonomin, budgeten. Att vi idel sammanhanget inte tog upp de här motionerna må förlåtas oss, eftersom deldå gällde att snabbt behandla frågan om hur mycket pengar som skulle anvisaslill ändamålet. Den debatt vi för har fröken berört bara heltytligt, eftersom hon har talat om barnomsorgen i största allmänhet. Härvidlagdelar jag en rad av hennes synpunkter. EVAHJELMSTRÖM (vpk) kort genmäle: Eftersom säger sig dela många av de synpunkter jagframförde, hade jag helst sett att den socialdemokratiska riksdagsgruppenröstat på våra molioner om en ökning av utbyggnadstakten . Delfanns tillfälle redan då. GÖRANKARLSSON (s) kort genmäle: Det går naturiigtvis att säga all omvi hade röstat på vpk-motionerna skulle allt ha varil gott och väl. Menvpk-molionerna ärju oftast luftslott, varför vi inle har någon anledning atlbiträda dem. Vår inställning till barnomsorgen är den att de förslag som läggsfram måste vara sakligt underbyggda. Vi får tydligen vänja oss vid att kommunisternasrepresentanter klagar över ärendenas formella handläggning och när de tas upp.Jag har litet svårt att förstå klagomålen i del här fallet. motioner behandlades isamband med budgeten . Då har ni väl ingen anledning alt klaga påbehandlingen. Ni kan väl inle lycka alt det hade varit bättre om de hadeskjutits lill . De ledamöter vilkas motioner nu behandlas har inte haftnågot atl anmärka på handläggningen, och jag kan då inte förstå varför vpkskulle ha det. Jagskall försöka att kort besvara de frågor som ställde. Vad förstgäller målsättningen antydde alt det skulle vara fråga om enanpassning till en moderat ståndpunkt. Faktum är att utskottet slår fast deninställning som det hade också , nämligen atl det är angeläget atlregeringen överväger och utan dröjsmål vidtar de åtgärder som kan visa signödvändiga för alt den av godtagna ulbyggnadsplanen skallkunna hållas. Om detta är också samtliga partier i utskottet eniga. Visäger vidare att del är viktigt att få lill stånd överiäggningar medKommunförbundet om en sådan utbyggnadsplan att det mål som ställdes upp 1976 omfull behovstäckning för tioårsperioden kan infrias. Visst kan man beklaga, somEva gjorde, atl målsättningen inte är högre, men det är inte frågaom någon sänkning av ambilionsgraden. Begränsningen ligger däri atl, som manbedömt del, det inte är möjligt all bygga fler daghemsplatser . Sombekant har del visat sig svårl atl få kommunerna att planera enligt planen förhela perioden. Lägel är, att vi av femårsperiodenligger över planen när det gäller igångsättning eller planerad igångsättning,men att siffrorna förde sista två åren av perioden fortfarande ligger underplanen. Den stora uppgiften är nu alt se till alt planen förverkligas.Utskottet har med skärpa understrukit nödvändigheten att regeringen utandröjsmål vidtar de åtgärder som kan visa sig nödvändiga för att genomföra planen.Att tala om en dubbelt så hög målsättning, är i dagens läge detsamma somatl bygga luftslott. På den punkten instämmer jag med utskottets ordförande.Vad det nu gäller är att alla krafter måste hjälpas åt för all planen skallkunna förverkligas. Dessutomhar frågan om normer för barnomsorgen inte grävts ned i någon utredning. Istället har det krav som vi har arbetat , och som tidigareriksdagar har avslagit, nu förts närmare sitt förverkligande genomlillsällandet av en grupp, som har fått i uppdrag att ta fram sådana normer ienlighet med vad som uttalas i regeringsförklaringen. Frågan har alltså förtsframåt, inte blivit begravd. Jag kan inte nu säga vad gruppens förslag kommeratt gå ut på, eftersom det utreds. En personlig synpunkt i sammanhanget -somväl f ö. inte är särskilt kontroversiell-är att anvisningarna för lokalernasutformning varil så delaljerade atl besvärligheter har uppstått förkommunerna, medan man däremot har sagt för litet om personalens sammansättning.Mot bakgrund av vad utskottet har sagt, finns del all anledning atl förväntaatl dessa frågor kommer att redovisas för innevarande . Ocksåett par andra saker som sade är värda att kommentera. Honframhöll alt del är beklagligt att utskottet accepterar den flora av privala daghemsom växer upp. Visseriigen anser ulskotlet alt del är del allmännas skyldighetatt tillgodose efterfrågan enligt de planer som är uppgjorda. Men att man i detbristläge som råder skulle säga något negativt om de föräldrar som inle fårplats för sina barn på daghem, utan själva anstränger sig atl lösa sinadaghemsproblem, är i varje fall för mig fullständigt främmande. Att man inteskulle acceptera delta tyder på att man på något sätt borde inskrida mot dessaföräldrar. Det är ett åtminstone för mig helt främmande synsätt. Mankunde i läsa att tillhör B-laget eller kölaget närdel gäller barnomsorg. I ett sådant läge är det naturligt all man gerföräldrarna all möjlighet atl själva bidra lill problemels lösning. Men i detavseendet har vpk uppenbarligen en annan syn. EvaHjelmström ifrågasatte också det som sägs i utskottets betänkande på s. 19angående hur man skall precisera mål och riktlinjer. Vad som sägs där, är attgruppen skall utgå från de grundläggande och gemensamma värderingar som finns ivårt demokratiska samhälle. Jag kan inte tänka mig att vpk skulle ha något attinvända mol delta. Del vore i så fall anmärkningsvärt. Alla partier i har ställt sig bakom uttalandet atlbarnomsorgen är ett viktigt område som måsle få ta stora resurser i anspråk, föratt vi skall komma i falt den eftersläpning som råder i , och som vi påsenare år ändå har gjort rätt mycket tillsammans för att avhjälpa. Jag ber att få yrka bifalltill utskottets hemställan. EVAHJELMSTRÖM (vpk): Å ena sidan medger faktiskt att samhällel harmisslyckats när det gäller utbyggnaden av barnomsorgen. Han hade heller ingainvändningar mot de siffror som jag redovisade i mitt tidigare an förande ochsom innebär att t. o. m. kommer inte ens en fjärdedel avbarnen till förvärvsarbetande föräldrar atl ha daghemsplats. Åandra sidan säger atl den målsättning som ochsocialdemokraterna har kommit överens om skall ligga fast - trots atl man ärmedveten om alt den målsättningen inte på något sätt kommer att räcka till. GabrielRomanus säger också alt vi skall acceptera de privata daghemmen. Men om man kanlänka sig alt föräldrar går in och ordnar daghemsverksamhet, vad är det dä somomöjliggör att samhället gör det? Det ligger ju en motsättning i vad GabrielRomanus säger här. Anledningen till att vi vänder oss emot den privatadaghemsverksamheten är självfallet för det första att vi tycker att det ärsamhällets angelägenhet alt ta hand om barnomsorgen och för det andra attprivat daghemsverksamhet leder till ökad segregation. Vidaresade att kommunerna inte vill bygga fier daghem. Men jag tyckerdel vore bra om frågade sig varför kommunerna inte vill byggafler daghem. Det beror bl, a, på den ekonomiska situation som kommunernabefinner sig i. En daghemsutbyggnad skulle underlättas med del förslag som vihar ställt, nämligen atl staten, precis som i fråga om skolan, lar överi första hand personalkostnaderna men til syvende Nr 6 og sidsl hela kostnadenför barnslugeverksamheten. Vikommer inle alt acceptera all det får fortsätta atl vara som del är 1, ex, i minegen hemkommun, där 16 000 barn står i kö . Jagtror atl vi skulle vara betjänta av all här i ha en ordentligmålsällningsdiskussion om daghemsverksamheten. Del var också del jag tog upp ianslutning till vad som slår på s, 19 i utskottsbetänkandei. Jag skulle viljafråga om man över huvud taget i utskottet har funderat övermålsättningarna för barnslugeverksamheten. Vilka mål har man uppställt och hurskall man uppnå dem? Ingår sådana begrepp som solidaritet i målsättningarna? GABRIELROMANUS (fp): Det är inte någon nyhet - det borde inle vara det för ivarje fall - att jag anser att del föreligger en eftersläpning i utbyggnaden avbarnomsorgen. Det är ingenting som jag behöver medge , för det harjagframhållit här i . Detsom är glädjande, är all vi ändå nu har fåll upputbyggnadsstaklen. Det är klart all man kan önska sig en ännu högreutbyggnadstakt, och jag är med pä att vi verkar för det. Men har visvårigheter atl klara den plan som antog för ett par är sedan, ochsom då bedömdes motsvara vad man maximalt rent praktiskt kunde få fram. Jagmåsle hålla med om alt vpk:s planer är luftslott och ingenting annat. Jagnoterar än en gång alt kommunisterna inte anser att man skallacceptera att föräldrar, som inte kan få daghemsplals för sina barn, försökerklara frågan på egen hand, ofta med lösningar som innebär alt de själva gör enbetydande insats på daghem. Det är del som gör alt de kan få fram fleraplatser. Men det accepterar inte vänsierpartiet kommunisterna. Där har visåledes olika uppfattningar, och del kan vara en intressant upplysning för deföräldrar som inte har fått daghemsplats. Sedanefteriyser en målsällningsdiskussion om barnomsorgensidéinnehåll osv. Hon är välkommen alt la upp en sådan diskussion.Vänsterpartiet kommunislema kan väcka motioner, som de sedan får behandlade ikammaren. Det finns inga begränsningar i del avseendet. Var så goda! EVAHJELMSTRÖM (vpk): vidhåller att det skulle vara omöjligt att öka takten iutbyggnaden av bamomsorgen, men han går inte in på varför kommunerna harsvårigheter. Hanlog inte upp frågan om kommunernas ekonomiska läge. Vi har krävt alt statenskall överta ansvaret för daghemskostnaderna. Nog skulle vi ha råd med det -det räcker med att låta tanken gå lill kapitalexportens omfattning för att manskall inse atl bara den skulle räcka lill för atl finansiera en dubbelt så högutbyggnadstakt som f n. Hanhar heller inte tagit upp den andra svårigheten för kommunerna alt bygga uldaghemmen, nämligen omöjligheten alt expropriera fasligheter, vilket det ärnödvändigl att göra, åtminstone i tätorterna, för att man där skall kunna byggaut lägenhetsdaghem, eftersom tillgången på mark inle är tillräcklig. Deförslag som vi lägger fram är alltså inga luftslott utan konkreta realaförslag, som vi har fört fram runt om i kommunerna. Dessa har dock gång på gångstött på svårigheter, inle minst hos finansborgarrådet i UlfAdelsohn. De svårigheterna är i sin tur beroende på hans politiska syn pådaghemsverksamhelen. Vihar självfallet ingenting emot att föräldrar själva ordnar sin daghemsverksamhet,utan vad vi vänder oss emot är att staten går in och bidrar till betalningenför delta. Vi tycker det är vettigare att lägga ned de pengarna på en satsningpå utbyggnaden av samhällets barnomsorg än att finansierabarnomsorgsverksamheien för företagsamma föräldrar, som själva kan ordnaverksamheten. Naturiigtvis klandrar vi inte de föräldrar som gör del i denbristsituation som råder, men vi anser inte atl de sedan skall kunna kräva altfå betalt av staten. Jag noterar beträffande den sista frågan atl tidigaresade all man inte skall acceptera privata daghem, men atl hennes ståndpunkt nutydligen är atl de som anordnar sådana daghem inte skall fä möjlighet tillstatsbidrag, ens om daghemmen inräknas i den kommunala barnomsorgsplanen,vilket de nuvarande reglerna innebär. Del är ett annat ställningstagande än ihennes första anförande, men även delta vill jag för min del la avstånd från.Del är också en viktig upplysning lill de föräldrar som är berörda, all vpk hardenna inställning. Förordningens skull bör det kanske också sägas alt eftersom reglerna medger atlbidrag utgår lill samtliga daghemsplatser, innebär inte privala daghem attnågra pengar las från de andra daghemsplalserna. Del betyder i stället att delfaktiska anslaget blir större om antalet platser ökar. Attkommunerna har elt besväriigt ekonomiskt läge är det ingen som bestrider. Vadjag tycker har varit glädjande är att vi i den situationenhar fått enighet mellan företrädare för statsmakterna och företrädare förkommunerna om atl barnomsorgen är ett av de områden som skall ha förtur och altden också har fått starkt ökade resurser. Hurstatsbidragssystemet skall vara i framliden är en av de saker som f n.diskuteras av företrädare för staten och kommunerna. Del finns ingen anledningall säga någonting om hur det problemet bör lösas. Del kan dock noterasatt staten när planen antogs ställde kraftigt ökade medel lill förfogande ochalt kommunerna, av planeringsperioden som hillills har gått, ocksåhar levt upp till sitt åtagande. Del finns anledning alt understryka, såsomutskottet har gjort, atl del är önskvärt all så sker även för resten av tiden.Men det är inte bara en fråga om atl få medel lill driftkostnaderna - jag trorf ö. inle det är många här som kan följa Hjelmsirömnär hon hävdar alt man genom alt minska kapitalexporten kan erhållatillräckliga medel till daghemmens driftkostnader - ulan del gäller också atlse till att vi har de materiella resurserna. Här sker en myckel stark ökning,och samtliga partier, utom vpk, har bedömt all det inte finns praktiskamöjligheter atl gä längre. Det är dagens situation, och sådan var den också närvi antog planen. EVAHJELMSTRÖM (vpk): Jag kan bara konstatera all ;l vidhåller sina ståndpunktervad gäller utbyggnadstakten och att lika många föräldrar som köar och likamånga barn som förvägras sin rätt lill en bra barnstugeplals kommer att varai samma situation långt in på 1990-lalel, om inle , om vi skall haden utbyggnadstakt som vi har . Kapitalexportenlog jag bara som ett exempel på varifrån man kan hämta pengar. Kommunerna harsmå möjligheter alt exempelvis beskatta förelagen, vilket inte staten har. Detär den omfördelningen av kostnaderna som vi vill ha till stånd. Överläggningenvar härmed slutad. § 2Färdtjänst för handikappade Föredrogs socialutskottets betänkande 1978/79:2 med anledning av motion om färdtjänst för handikappade. GÖRANKARLSSON (s): Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmedslutad. Utskottets hemställan bifölls. 1978/79:3 med anledning av motion omlungröntgenundersökning av invandrare, m. m. §4 Ökad information om afasi Föredrogs socialutskottets betänkande 1978/79:4 medanledning av motion om information om afasi och behovet avrehabiliteringsresurser för afatiker. MARGARETAANDRÉN (fp): När tredje vice talmannen och min motion om afasinu besvaras, vill jag bara göra några korta kommentarer. Somvi redan sagt i vår motion befinner sig afatikerna - alltså de som drabbats avorddövhei eller ordstumhet - i en mycket svår situation. Det är heller ingenliten grupp det gäller, utan beräknas ca 5 000 personer i vårt landdrabbas av afasi. Orsakerna till denna sjukdom kan vara flera, bl. a.blodpropp, hjärnblödning eller kirurgiska ingrepp vid t. ex. tumörer. Trafikskadorär tyvärr också en vanlig orsak lill afasi, och del innebär att det ofta äräven unga personer som drabbas. Eftersommänniskor i regel inte känner till så mycket om den här sjukdomen och desssymtom, innebär det alt afatikerna ofta feltolkas av sin omgivning.