prot · G20952 · 1978-12-31 00:00:00 — För utskotlet har det varil uppenbart, på grundval av de uppgifter somlämnats i proposilionen och av vad utskottet i övrigi inhämtat, atl delinternationella lägel med avseende på politiska våldsdåd inte har förändratsunder det gångna året. Inte heller finns det tecken på någon ljusning.Följaktligen tillstyrker utskottet regeringens förslag att spaningslagen skallförlängas atl gälla . ställde, som han sade, tre raka frågor till justitieutskottet. Detbesiyrker min uppfattning att inle riktigt är på det klara medhur den lagstiftningen är utformad. Annars skulle han inte ha ställt dessafrågor lill jusiitieuiskotteis förelrädare. De ligger nämligen inle underjustitieutskottets kompetensområde utan under ett annat utskotts, även om deberedes inom samma departement som spaningslagen. Därför avvisar jag de frågorsom ställde. (vpk): Det finns många säll att göra del bekvämt förslg här i världen. Ettsätt är all påstå att motståndaren ingenling begriper och i övrigt inte gå ipolemik med honom. Elt annat sätt är att säga atl här diskuterar vi bara enviss, liten detalj, och vi struntar fullständigt i dess allmänrältsliga sammanhang.Vi struntar fullständigt i den allmänrältsliga utvecklingen i vilken den arendel, dvs. det sammanhang som gör den intressant, viktig, betydelsefull och värdatt diskulera. Sedan kan man dessutom, om man vill visa riklig respektlöshet,vända den ryggen med vilken man polemiserar och lala med en helt annan person,något som justitieulskoltets ordförande just nu sysslar med. Delhindrar inle mig från att insistera på att få till stånd ett resonemang medherr , som ändå är justitieutskottets ordförande, dvs. ordförande i delena av de två utskott som har den naluriiga uppgiften alt hålla en visskollationering över den allmänna rättsliga ulvecklingen i landei och samlidigtha en viss politisk uppfattning om den. ärju inle bara jur. kand.ulan också politiker i allmänhet. Jagvill alltså ha svar på en rad av de frågor rörande den lagstiftningstillämpning som har ett uppenbart sammanhang med de detaljbestämmelser vi nudiskuterar. Det finns tillämpningar som strider mol deklarationer som avgivitsinför av förelrädare för regeringen och som just rör de sammanhang ivilka dessa bestämmelser skall tillämpas. De kan nämligen bara lillämpasgentemot personer av en viss kategori eller gentemot personer mot vilkaföreligger någon form av mer eller mindre klar misstanke om alt de lillhördenna kategori. Vilka tillhör då denna kategori, hur avgränsar man den? I desenaste s. k. terroristfallen har det förekommit att man räknar in personer idenna kategori vilka kan bli föremål för åtgärder. Man räknar in personer vilkaenligl statsrådens tidigare deklarationer i icke tillhörorganisalioner som skall räknas som terrorisiiska. Därför frågar jag: Hurställer sig justitieulskoltets ordförande till atl myndigheterna plötsligtförändrar praxis i strid med de deklarationer som avgivits och de beslut somriksdagen lidigare har fattat om vilka dessa beslämmelser skall beröra? Detvill jag ha elt svar på. Jagvill också ha ett svar på hur man kan tillämpa principen om guilt byassociation trots att man har förklarat alt lagen inte skall tillämpas så. Denprincipen skall inte gälla. Vidarevill jag veta hur det ligger till med anklagads rätt att ta del av material.Föreligger denna rätt såsom är sagt av regeringen? Överläggningen var härmedslulad. Proposilionergavs på bifall lill dels uiskottetshemställan, dels motionen nr 42 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller justitieutskottets hemställan i betänkandet nr 14 röstar ja, den detej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit motionen nr 42 av LarsWerner m. fl. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöier ha röstat förja-proposilionen. Då JörnSvensson begärde rösträkning verkslälldes votering med omröslningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: §19 Föredrogs Justiiieulskotieis betänkande 1978/79:16 med anledning av proposilionen1978/79:59 om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall,m. 1978/79:8 med anledning av proposilionen 1978/79:64om ändrad tidpunkt för ikraftträdande av konsumentkreditlagen (1977:981) m. fl.författningar. Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. belänkande 1978/79:9 med anledning av molion om indianernassituation. Även i tider med ekonomiska svårigheter måste vi arbeta för de grupperav människor som lider under förtryck av olika slag. Även när vi har fullt upphemma med alt skaffa arbele åt våra arbetslösa måste vi arbeta för dem ute ivärlden som ännu inte vet vad mänskliga rättigheter är. Au tala om indianernakan kännas som atl lala i motvind, men enligt min mening måsle del göras. Jaghar tillsammans med några partikamrater i en motion hemställt atl i FNaktualiserar och aktivt arbetar för förbättring av indianernas situation. Jaghar deltagit i utrikesutskottets behandling av motionen och övervägde att göraell särskill yttrande, eftersom jag anser utskottets skrivning alltför passiv.Jag anslöt mig emellertid lill utskottets skrivning och kommer i slällel igenunder motionstiden nästa är med en något mer genomarbetad motion i frågan. Delfinns frågor som bör diskuteras vidare i del här sammanhanget. Del är bl. a.ulredning om bistånd och om samarbete med indianernas organisationer. I uiskoilsbeiänkandel sägs del ullryckligen altinget hindrar "från alt ulnyltja de andra tillfällen som erbjudsför all lämna sitt stöd åt strävanden alt förbättra indianernassiluation". Detla är viktigt, och de orden kan bli ett incitament till konkrethandlande. Jag skall därför inte nu gå in närmare på indianernas situation. Jagvill i stället erinra om nödvändigheten av alt vi skaffar oss sakliginformation när det gäller indianerna. Jag skulle dessutom vilja förmedla någotav indianernas livsfilosofi och kultur. Innandess vill jag understryka aU del är en tragedi på gång som vi måsle försökahejda. I de tropiska låglandsområdena har indianernas antal minskal snabbt, ochde kan komma att vara praktiskt taget försvunna om några decennier, omminskningen fortsätter i samma takt som . Detär hög lid för initiativ och åtgärder. Alltför länge har vi blundat för denomänskliga behandling, för förföljelser, förtryck och folkmord som indianernautsatts föroch utsätts för. Jagskall bara nämna ell exempel. I Paraguay harmyndigheterna tillstått, efter en rapport om achéindianerna,attindianernas situation var kritisk men alt deras liv var det pris man måstebelala för framsieg. Del är en fruktansvärd cynism. Indianernaskuliur försvinner snabbt överallt. Ändå finns det knappast någon livsfilosofisom vi så väl skulle behöva i väriden som deras. Lät mig här förmedlanågot litet av den livsfilosofin och den kulturen! Utei kammarfoajén, på expeditionsassislenternas bord, finns en keramikurna att sepå -ett exempel på högtstående indianskt konsthantverk. Den är tillverkad hosen Shipiboslam i och har de för den stammen karakteristiskageometriska mönstren. Den är bränd över öppen eld. Någraav utrikesutskottets ledamöter besökte just en Shipiboby i Amazo-nasdjungeln iQol höst. Den lilla byn, som hette Caimito, låg tre dagars båtfärd fråncivilisationen. Del våren av de märkligaste upplevelser som jag har varil medom över huvud tagel. Vi lever i och mm - men del är avgrunder mellanoss. Vifick också tillfölle atl besöka Amazonassjukhuset,som till stor del drivs medsvenska pengar genom Sida och olika insamlingsaktioner. Jag håller just på attinsamla pengar lill Amazonassjukhuset. Detla sjukhus gör en betydande insats föratl hjälpa indianbefolkningen kring , bl. a. genom utbildning avbarfotaläkare. IndianhövdingenSeattle höll ett tal som är präglat av vishet. Jag vill citera någraavsnitt av det talet: "Jagvet inle. Våra seder skiljer sig från era seder. Synen av era städer plågar denröde mannens ögon. Men del är kanske för att den röde mannen är en vilde ochinte förstår. Del finns inte en lugn plals i den vite mannens släder. Ingetställe där man kan höra hur knopparna spricker ut om våren, eller surrel avinsektsvingar. Men kanskeärdet för atl jag är en vilde och inle förstår. Allaljud bara förolämpar örat. Och vad är livet värt om man inte kan höranattskärrans ensliga spinnande eller grodornas kiv runt en damm om natten? Den vite mannen verkar inte ens lägga märke tillvilken luft han andas. Likt en långsamt döende människa är han okänslig förstank. Men om vi säljer vårt land, måsle ni komma ihåg att luften för oss är endyrbar vän, att luften delar sin ande mellan allt levande. Vinden som gav vårförfader hans första andetag mottar också hans sista suck. Och vinden måsteäven ge våra barn livets ande. Varenda del av denna jord är helig för milt folk.Vartenda glänsande pinjebarr, varenda sandstrand, varenda dimma i de mörka skogarna, varenda glänta och varenda surrande insekt är helig för miu folks minne och erfarenhet. Saven som flyter genom iräden bär den röde mannens min nen -- , Vi är en del av jorden ochden är en del av oss. Vadhelsl som drabbar jorden drabbar också jordenssöner. Om människorna spottar på jorden, spottar de på sig själva. Jorden lillhör inte människan, människan hör lill jorden. Detta vet vi.Allting är sammanlänkat som blodsbanden inom en familj. Allting hör ihop. Vadhelstsom drabbar jorden, drabbar jordens söner. Människan vävde inte livels väv, honär blott en tråd i den. Vadhelst hon gör mot väven, gör hon mot sigsjälv." Orden behöver ingen kommentar, möjligen denna enda fråga: När skallvi bli så insiktsfulla? Jag yrkar bifall tillutskoltels hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. 1978/79:16 med anledning av motion om pension lillfil. § 22 Spridning avkristen litteratur i Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1978/79:17med anledning av motion om spridning av litteratur i . TORENILSSON (m): "Denryska ortodoxa kyrkan drabbades hårt ." Så börjarutrikesutskottets skrivning i betänkandet nr 17. Delta är ell santkonstaterande. Detmesta av vad utskottet sedan i slora drag skriver kan man hålla med om. Del ärskarpt, klart, sakligt och belysande i en mening, men dock enligt minuppfattning hållet i försiktiga ordalag. Det talas t. ex. om "långtgåendeoföretagsamhet". Ja, mildare kan man inte utlrycka sig. Del har"förekommit atl religiösa ledare fängslats för s. k. antisovjetiskverksamhel". Ja, visst har det förekommit, och det är oerhört vanligt. Delsker en omfattande förföljelse där borta. Jag råkade redan i morsepå flygplanet se alt en tidning har skrivit om moiionen och belänkandet, altriksdagen anser del vara utsiktslöst att förhandla om öppna gränser. På sälloch vis är man tvungen att säga att det är .sant. Men ändå andasutskoltsbetänkandet en resignation som är beklaglig-Vi har denna ohyggligaverklighet alldeles inpå oss. I och min motion har vi talatom denna slutna värld som ligger oss så nära, om vilken vi inte vet alll, menvi vet alt de kristna där har det svårl och att de inte ens för ha ,sinegen litteratur. Jag tycker också alt utskottet har varit för positivi när mansäger att del ändå förekommer spridning och tryckning av biblar. Genom Slaviskamissionen och genom den rörelse som står bakom tidningen i Öster harjagreda på att detta i praktiken är nästan omöjligt. Av dessa miljoner och återmiljoner människor är del bara en bråkdel som kan fö lag i ett ord. Denkristna kyrkan har'alliid varil ordets kyrka, bokens kyrka, och därför är detfruktansvärt atl människor förmenas atl ha . Utskottetredogör här för hyckleriet i den demokratiska republiken. Man använder inle detordet, men del talas om garanterad samvetsfrihet och religionsfrihet i ,och del kallar jag hyckleri. Del är en förljugenhet ulan like. Moldenna bakgrund frågar man sig: Hur kan detla ske ? Här ligger enjättespindel med otaliga offer i sin garn och kallar sig för en demokratiskstat. Del talas om mänskliga rättigheter, och så utövas det förtryck. Utskottetredogör för insals, och det som sägs är riktigt. Men när utskottettror att man i alla fall har tagit ett första steg mot eliminering av sådanintolerans som del är fråga om, menar jag alt det bör vara möjligl attintensifiera åtgärderna. Vi vet all de sovjetiska myndigheterna inte är heltokänsliga, och vi har hört från kristna där borta atl del betyder någonting attkristna kyrkor agerar. Jag tror atl det är möjligl att på hög nivå i -från regerings- och riksdagshåll - vidla åtgärder som för verkan. Jagvill sedan göra ett tillägg och fråga: Hur kan det vara möjligl atl någonsvensk vill kalla sig kommunist? Hur kan man gå upp här i lalarslolen och talaslora ord och protestera mol vissa förhållanden i , mot förmentaövergrepp på människor, när man så nära har denna förfärliga verklighel därförtrycket och förföljelsen är satta i syslem? Man kan lala stora ord omförtryck , men ha tystnad inför del näraliggande. Ytteriigarenågra ord, herr talman: Hur mäktig och obetvinglig måste icke den konung varasom de kristna i tror på och ijänar, han som 1978 ansågs så farlig althans bok är bortvisad och förbjuden! Ibörjan av betänkandet sägs att kristendomen har blivit en belrängd marginalföreteelsei del sovjetiska samhällel. Ja, nog är det sant i yttre mening. Men innerstinne ärjag övertygad om att den mäktigaste mannen i är den Herresom de kristna tror på. Jag ser sanningen i del apostlaord som lyder: Hanhärskar mitl ibland sina fiender. Jaghoppas kunna återkomma i den här frågan, och jag hoppas också atl de i vårtland som har maklen skall överväga om inte något ytteriigare kan göras i dennafråga. Jag skulle naturligtvis ha kunnal nöja mig med att instämma i ToreNilssons inlägg, men jag vill bara hell kortfattat göra ett tillägg. Fördrygt var fallet Sareld och en praktiskt taget dagligenförekommande nyhet. De båda nämnda personerna satt som bekant föngslade iSovjet för insmuggling av biblar till . Efter massiva påtryckningarfrån officiellt svenskt håll frigavs Sareld och ur sin föngenskap.Hela denna uppmärksammade affär visade - för vilken gång i ordningen ärsvårtatt säga -att den religionsfrihet som skryter med saknar täckningi verkligheten. Underden allmänna motionstiden väckte jag lillsammans med en molion, ivilken vi anhöll alt regeringen skulle uppta överläggningar med för attöppna dess gränser för litteratur. har i sittbetänkande nr 17 behandlat motionen. I ett enhälligt utlåtande har utskottet påett myckel utförligt sätt redogjort för den sovjetiska författningen som iomarbetat skick anlogs i oklober 1977 och som skulle garaniera landelsmedborgare samvetsfrihet. Denna frihei definieras som en rätt alt utöva vilkenreligion som helst eller atl inle utöva någon religion alls. Man skulle föbedriva religiösa kuller eller aleistisk propaganda. I sin skrivning framhållerutskottet följande: "I praktiken har kyrkor och trosrikt-ningar mycketbegränsade möjligheter till utåtriktad förkunnelse, medan däremoi delstatsbärande partiets agitation liksom statsapparaten aktivt stöder den iförfattningen särskill omnämnda aleistiska propagandan." Någonegentlig religionsfrihet existerar alltså icke i . slår utskottetfast, men som framhöll ger utskottet därefter mer eller mindreupp. Efteratl ha redogjort för förhållandena i uttrycker sigutskottet resignerat på följande sätt: "Det torde mot dennabakgrund fö bedömas som utsiktslöst att i enlighet med motionärernas önskanuppla regeringsförhandlingar med i syfte atl öppna de.ss gränserför införsel och spridning av biblar och annan krislen litteratur." Menså finner utskotlet en väg bort från hela denna vikliga fråga och framhållerföljande längre ned i belänkandel: "Det är dock veteriigen inte förbjudetall införa en bibel för personligt bruk i . Enligl vad utskotteterfaril har del även förekommii atl vissa kristna organisationer i västländer inågra fall fött sovjetmyndighelernas lillstånd atl till officiellt godtagnakyrkosamfund i översända mindre upplagor av . Dylikadirektkontakter mellan kyrkliga organisationer eller samfund synes erbjuda denbäsla möjligheten för all åtminstone i någon mån nå de syften som motionärernaeftersträvar." Vadgör man nu? Jag vet inte om jag under mina 14 riksdagsår fött så myckel medhållav något riksdagsutskott som i jusl denna fråga. Men trots della har ulskotletmer eller mindre kategoriskt avstyrkt motionen. vet jag ju, herr talman, atldel är lönlöst att lala för en sak eller yrka bifall när ett enigt utskott haravstyrkt. Jag har inget yrkande, men jag vågar påstå, att viåierkommer. De två motionärerna har påyrkat all hos regeringen anhållerom all regeringen upptar överiäggningar med för alt öppna dessgränser för litteratur. Bådahar i inlägg karakteriserat utskoltels svar som resignerat, och del är nogsant. Del är ett resignerat utskollsbelänkande, men del är verklighetstroget.Del är verklighetstroget när utskottet konstaterar alt del torde vara"utsiktslöst att i enlighel med motionärernas önskan upplaregeringsförhandlingar med i syfte atl öppna dess gränser förinförsel och spridning av biblar och annan litteratur". Vivet också atl den deklaration om mänskliga rättigheter som anlagils i FN inleär någon lösning på della problem. Vi har skrivit alt deklarationen utgör eltförsta sleg mot eliminering av intolerans, och förhoppningsvis bördeklarationen kunna följas av en konvention i ämnet, men vi har inle sagt attden skulle vara tillämplig när del gäller denna fråga. Del är helt naluriiglalt sä inle är fallet från den synpunkien all erkänner mänskligarättigheter endasl i den mån som dessa sammanfaller med slatens och samhälletsiniressen. Det finns icke ett ulan mängder av auktoritativa uttalanden om densaken. Jag skall bara cilera eu officiellt sovjetiskt pressmeddelande som komhäromdagen. Det lyder: "I väst kan man ibland höra resonemang om atlsovjetmedborgarnas fri- och rättigheter i och för sig är tillräckligt omfatlandemen au de omintetgörs av atl deras tillämpning görs avhängig av hela samhälletsintressen. I ser man inte detla som någon molsätlning, eftersomman anser all individen för verklig frihei om hans eller hennes verksamhet ochrättigheter förverkligas inom ramen för del sociala framåtskridandets allmännainriklning." Delta uttalande är alltsåett klart uttryck för den officiella inställningen. proiokoll 1978/79:51-52 Nr 52 Att den religiösa litteraturen och verksamheten inom kyrkor och kyrko- Tisdaeen den samfundär särskill utsatt framgår också av en rad uttalanden inle bara gjorda isamband med författningen ulan också i partiets ledande tidningar, t. ex. när Pravdaförkunnar all ingen försoning är möjlig mellan kommunismen och <-. . . . ,A..- kristendomen. Del heter så i en artikel i från februari1976. .. .. Motdenna bakgrund har utskottet som en liten Ijuslimi hänvisat lill att det Sovietunionen numeradock lycks finnas vissa möjligheter lill bibelimport. Jag har i min hand elt urklipp ur ensvensk tidning , som återger elt nyhelsmeddelande enliglvilket myndigheterna ger lillstånd lill import av 25 000 biblar på ryska. Jagkan inle stå för sanningshalten i denna uppgift. Jag vill bara peka på alt dellydligen funnits möjlighet alt i denna begränsade omfattning öppna en lilenventil för tillgodoseende av den enorma efterfrågan på biblar i . Del är möjligl attorganisationerna genom direkia hänvändelser lill motsvarande sovjetiskakyrkosamfund kan finna ytteriigare öppningar. Det vet vi inte, men del är enväg som är möjlig all försöka och som vi vet också prövas . Jag ber atl fö yrka bifall till utskottets förslag. FILIPFRIDOLFSSON (m): När man läser utskottets belänkande och lyssnar pä utrikesutskoltelsordförande konstaterar man hur överens i sak vi motionärer ochutrikesutskottets ordförande är i delta fall. Men del är ändå med ett visslvemod man konstaterar atl - trots att utskottet är överens med oss motionäreroch trots all utskottets ordförande här har deklarerat sin sympati med våratankegångar etc. - utskottet ändå inie löper linan ut. Ulskotlet förklarar istället vilket jag förslår är korrekt atl utskottets uppläggning ärverklighetsförankrad. Jagvill dock peka på alt vi prakliskl laget här i kammaren diskuierarfrågor som gäller agerande i olika hänseenden. Vi uttalar krilikoch påtalar det oriktiga i sovjetiska handlingssätt, men vi kan aldrig igärning direkt påtagligt visa att vi lycker all agerande ärfelaktigt. Resignerat och uppgivet konstaterar vi hur läget är. Deståndpunkter som man på sovjetiskt håll deklarerat och försökt fö förståelseför i länder världen över håller dock inte. Det är alt beklaga att vi inie kanenas om alt klart kritisera den av intagna ståndpunkten. Som jag sade imitt första inlägg måsle denna fråga aktualiseras pä nytt längre fram. TORENILSSON (m): hänvisade lill en tidningsartikel, där det påslås att 25 000 biblar har kunnat tryckas för spridning i . Denna siffra bör dock ställas i relation lill befolkningstal. Vi bör också komma ihåg alt det förmodligen gäller biblar just på det ryska språket. Del finns en mängd minoriteter och ett antal ganska stora folkslag 162 inom delta vidsträckta välde, och pä deras olikaspråk kommer det inte ut någon litteratur.Del är en hell ofattlig verklighet. Man kan iro att del är en mardröm, det kaninte vara sant atl det ser ut så 1978 - men del är så. Jagvill dessutom säga att jag tillhör dem som då och då ger ell lilet bidrag lillbiblar, som skall spridas i de här språkområdena, men jag vet genom dem somhandhar tryckning och distribution atl del är oerhört svårl atl distribueradem. Jag har inle rikligl tilltro till uppgiften att 25 000 biblar skulle haspritts legalt och officiellt. Jag har en misstanke om all också det varilnågon form av det som kallas bibelsmuggling, men det vet jag inte. Jag hoppasalt del som uppgivils är sant. Jaglänker på fallet . Hur har inle den svenskaregeringen försöki komma lill tals med företrädare för just i denfrågan? Är det helt otänkbart att försök till samtal på regeringsnivå frånsvensk sida, som upprepas och upprepas, kan haen viss verkan? Jag kanske är förartig emol Sovjetledarna när jag ställer den frågan, men.när del gäller någotsom för dem är en sådan marginalföreleelse, en så obelydlig verklighet somkristendomen, borde de säga: Del är klart all biblar skall fö införas ellertryckas. ALLANHERNELIUS (m): Jag vill gärna säga, med anledning av inlägg, alt delråder enorm efterfrågan på biblar i . Det förekommer en omfattandesvartabörshandel med biblar, och det behov som finns kan inte på långt närtillfredsställas av en och annan imporl som den nu åberopade - om nu uppgiftenär sann. Jagtroratt Slaviska missionen räknar med all man har fört in 500 000 biblar iSovjetunionen under de senasle åren. Del är en bråkdel i förhållande lillefterfrågan, men en viss verksamhet finns. Beträffandemöjlighelerna att förhandla kan jag anföra au jag tror att de ledande iSovjetunionen är väl medvetna om vad , riksdag ochden svenska opinionen tycker om den ideologiska avskärmning som råder i ,vilken endasl i ringa mån tycks ha förändrats genomHelsingforsöverenskommelsen. Det är ett faktum att så är fallet. Var vi slårvet man säkert helt klart. Överläggningenvar härmed slulad. 1978/79:18 med anledning av proposilionen1978/79:27 om utvidgning av Sveriges sjöterritorium m. m. Nr 52 1978/79:19 med anledning av proposilionen 1978/79:25 med förslag om den tilläggsbudgetI till statsbudgeten för /79 såvitt avser Kammaren biföll vadutskottet i dessa belänkanden hemställt. §24 FN-dagen som allmän flaggdag betänkande 1978/79:21 med anledning av molion om FN-dagen somallmän flaggdag. beslöt generalförsamling atl förklaraden 24 oklober som FN-dag: Dagen skall enligl generalförsamlingens resolulionfiras föratt göra väridens folk förtrogna med FN;s syften och resultaten avFN;s arbete saml för all vinna deras stöd för FN:s verksamhel. Till detlakommer atl generalförsamlingen antog en resolulion, enligl vilkenFN-dagen skulle firas som helgdag i medlemsländerna.