prot · G20990 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:90 §1 Om dispenser från snöskoterförbudet Jordbruksminisiern erhöll ordel för attbesvara Per () anmälda fråga, 1978/79:334, ochanförde: Per har frågat mig om jag avser all ge dispenser fränskoterförbudet för årelruntboende människor i fjällbyar nära förbudsområde. Enligllerrängkörningslagen för dispens ges när det föreligger särskilda skäl, t. ex.i fråga om körning i räddningstjänst eller i viss näringsulövning. Vidriksdagsbehandlingen av denna lagregel förelåg moiioner där del anförs alldispens bör medges generöst lill den bofasta befolkningen. förutsätter dispensverksamheien en i många fall svår ochgrannlaga intresseavvägning mellan å ena sidan skyddsiniressena och å andra sidanallmänhetens önskemål atl få bedriva yrkes- eller fritidsbelonade aktiviteterunder så fria former som möjligt. Utskottet ansåg sig kunna förutsätta atlsynpunkterna i motionerna kommer alt beaktas i skälig Ulslräckning vid dennaavvägning. Terrängkörningsförordningenavden15 upptar generella dispenser, bl. a. för dem som är fast bosattainom förbudsområdena. Med stöd av förordningen har berörda länsstyrelser ocksäföreskrivit ytteriigare undantag. Sä t ex. har skoterkörning tillätils eftervissa leder inom förbudsomrädena. Mänga ortsbor som bor i närheten avförbudsområdena anser emellertid att de bör fä färdas hell fritt inomförbudsomrädena. Flera besvärsskrivelser är som en följd härav underregeringens prövning. Vid prövningen av dessa besvärsärenden kommernaturligtvis alt iakttas vad som har uttalats under riksdagsbehandlingen avterrängkörningslagstift-ningen. PER (): Jag ber all få lacka jordbruksminisiern för svarel på min fräga. Somframhålls i svaret förelåg moiioner som pekade på just de svårigheler somskulle kunna uppslå för ortsbefolkningen, dvs. årelruntboende människor ifjällbyarna, når denna lagstiftning skulle iräda i kraft. Men ulskoitet ansågdå, precis som jordbruksminisiern också säger i sitt svar, alt de synpunklersom framfördes i molionerna skulle komma atl beaklas i skälig utsträckning vidlänsstyrelsernas avvägning. säger jordbruksminisiern att när besvärsärendenaskall prövas kommer regeringen nalurliglvis atl iaktta vad som har uttalatsunder riksdagsbehandlingen av terrängkörningslagslift- Omanvändning av lågblybensin i sta tsförvaltningens bilar Det är ettpositivt besked, och del är eii besked om att man frän regeringens sida ocksålänker uppträda generöst mol de människor som bor i fjällbyarna. Vibehöver en sådan här lagstiftning, vi behöver resiriklioner molsnöskoteråkandet i fjällvärlden, men jag är hell förvissad om att ingen hadetänkt atl dessa skulle tillkomma för all ortsborna i fjällbyarna, som är vanaatl vistas i och umgås med naturen, skulle stoppas i sitt invanda sätt attleva. Jag kan av detla svar utläsa atl så inte heller kommer att bli fallet Delär ett myckel bra besked, eftersom länsstyrelserna nu arbetar med alt utfärdadispensregler. Jag förutsätter att della besked innebär att länstyrelsernakommer au vara generösa i dispensgivningen när del gäller jusl denna kategorimänniskor. Om sä inte blir fallet skulle de människor som året runt bor ochvistas i Qällbyarna få sämre möjligheter än t ex. fritidshusägare som harstugor inom förbudsområdel. Jagtycker därför atl della är etl bra besked, och jag vill gärna understryka atldel behövs en lagsliftning som reglerar skoteråkandet inrätiasskolerieder i Qällen, vilket är mycket bra. På det sättet kan man kanaliseraskolerirafiken. Nuklagar emellertid länsstyrelserna över att man har för små resurser för atlsnabbt kunna bygga lederna. Jag hoppas att regeringen även tänker på delta. Överläggningenvar härmed slutad. § 2 Om användningav lågblybensin i statsförvaltningens bilar JordbmksministernERIC erhöll ordel för alt besvara () den 14 februarianmälda fråga, 1978/79:348, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ till attregeringen utfärdar centrala direktiv om att lågblybensin i största möjligaulsträckning skall användas för den statliga bilparken. Utsläppenav bilavgaser, som är det dominerande luftförorenings-problemet i våratärorier, medför risker för allvarliga skador på människor och miljö.Bilavgaser innehåller flera riskabla ämnen. Etl av dessa är bly. Regeringenbeslöt om sänkning av högsta tillåtna blyhallen i bensin från 0,/I till /I. Beträffande regularbensinen gäller sänkningen av blyhaltenfrån och i fråga om premiumbensinen från den Ijuli 1981. Idettasammanhang vill jag upprepa en del av det svar jag fören lid sedan lämnadehär i till på dennes fräga om övergång till bly fribensin. I mitt svar anförde jag bl. a. att rapporterna om risker särskilt ifråga om barn för skador i samband med blyexposition är myckel oroande och altregeringen anser au införandet av lågblybensin bör kunna ske lidigare än vadsom förutsattes i beslutet . Jag uttalade vidare att en övergänglill lågblybensin inte räcker för all lösa de allvariiga hälso- ochmiljöproblem som orsakas genom blyet ibilavgaserna utan att det är nödvändigt alt vi sä snart som möjligl går överlill ett hell blyfritt motorbränsle. Jag uppgav ocksä att jag avsäg atttillsätta en arbetsgrupp som skyndsamt skulle lägga fram förslag om olikaåtgärder för au underiätta övergången lill blyfrilt motorbränsle. Arbetsgruppenhar tillsatts och jag har uppdragit ät den atl som en försiahuvuduppgift fortsätta de överläggningar som jag har inlett medpetroleumbranschen om en tidigareläggning av införandet av lågblybensin. Därvidskall en av utgångspunkterna vara atl även premiumbensin med läg blyhalt skalltillhandahällas . Förutsättningenför att del frän hälso- och miljösynpunkt skall vara motiverat att vidla ensådan åtgärd som har aktualiserat är atl åigärden kan bedömasmedföra en minskning av de totala blyulsläppen. Det bör ankomma pä den nyssnämnda arbetsgruppen atl närmare pröva lämpligheten av en åtgärd av häraktuellt slag. Jagutgår från alt slalliga myndigheter vid beslut om inköp av drivmedel förbilparken beaktar ocksä hälso- och miljösynpunkter och att de följaktligen ärberedda att ulan cenirala direktiv välja lågblybensin till sina bilar i störstamöjliga utsträckning. Omanvändning av lågblybensin i statsförvaltningens bilar Herrlalman!Jag beratl fä tacka jordbruksminisiern försvaret på min fråga. Jag behöver idetta sammanhang inte upprepa alla de problem som är förenade medluftförorening frän bilavgaser och särskilt blyets roll därvidlag. Denna frägahar ventilerats ordentligt i pressdebatten , och denberörs också i jordbruksministerns svar. Jordbruksministernredovisar i svaret de planer som finns på sänkning av blyhalten, och del är ioch för sig värdefulll. Jag vill i det sammanhanget hänvisa lill en molionsomjag väckt till årets med krav pä snabbare och kraftfulla ålgärderför att komma till rätta med blyproblemet. Jag noterar i det sammanhanget detposiliva uttalande som jordbruksministern gjorde med anledning av OlleWästbergs interpellation och som ocksä jag tog del av. Menmot bakgrund av den allmänt positiva inslällning som jordbruksministern gavullryck för när det gäller att ta tag i de här problemen ärjag lilet förvånadöver svaret på min konkrela fråga. Delsägs i svarel, att om man skall vidta en sådan här åtgärd, dvs. utfärdacenirala direktiv till statliga verk och myndigheier att använda lågblybensin,skall förutsättningen vara atl åtgärden kan bedömas medföra en minskning av detotala blyutsläppen. Statenhar ungefär 9 600 personbilar. Enligt de uppgifter som jag har kunnat fä räknarman med all statliga myndigheter i runl lal gör av med bensinper är. Detta är ganska mycket, och man behöver därför inte ifrågasätta atl detskulle leda till en minskning av de totala utsläppen, om hela den statligabilparken gick över lill lågblybensin, som ju finns pä marknaden . Iprocent av den totala bensinkonsumtionen blir det här Omanvändning av lågblybensin i statsförvaltningens bilar naturiigtvis inte såkolos.sali mycket. Men det är i alla fall en väsenllig del, och förutom dendirekia effekten av användningen av lågblybensin har vi också det föredöme somdella utgör för bilismen i övrigt. Isvarel redovisas inga egentliga motiv till varför man inte vill utfärda nägracenirala direktiv, och därför villjag avsluta med all fråga jordbruksminisiern:Vad är egentligen orsaken lill all regeringen inle har velat utfärda ceniraladirektiv, när vi nu vet alt statliga myndigheter i stor utsträckning använderbensin med hög blyhall? De statliga myndigheier som har stora bilparker, exempelvis försvaretoch polisen, har i regel särskilda avtal om inköp av drivmedel, och del kangälla elt eller flera oljebolag. Dessa avtal kan självfallet inte ändras överen natt Därtill kommer att myndigheterna vid sin upphandling är bundna avbestämmelserna i upphandlingskungörelsen. Slalligainköp av lågblybensin kan ocksä i vissa fall tänkas få negaliva konsekvenserfrån hälso- och miljösynpunkt Om t. ex. inköp av lågblybensin från försvarelssida skulle innebära alt en mindre mängd lågblybensin kan tillhandahållasbilisterna i de slörre tätorterna, skulle följden kunna bli den alt försvaretsbilar sprider mindre bly på landsbygden, medan tälortsbilislerna i slörreulsträckning ivingas använda mer bly i sin bensin. Detta är en redovisning avde länkbara konsekvenserna. Närdet gäller önskemålet att få ned det totala blyuisläppei råder det inga delademeningar mellan och mig, men jag tror alt en åtgärd av del slagsom förordar skulle få mer psykologisk än reell effektTillsammans med andra ålgärder skulle den möjligen kunna tänkas påskyndaövergången lill premiumbensin med låg blyhalt I del skriftliga svarel utgick jordbruksminisiern från atl statligamyndigheier vid beslut om inköp av drivmedel för bilparken beaktar också hälso-och miljösynpunkterna och att myndigheterna följaktligen är beredda alt utancentrala direktiv i största möjliga ulslräckning välja lågblybensin till sinabilar. Detlasade alllsä jordbruksministern . Men stär jordbruksminisiernoch räknar upp ett antal skäl till alt de statliga myndighelerna inte kananvända sig av lågblybensin: atl de är uppbundna av upphandlingsförordningen,att de är bundna a v kontroll osv. Det är väl just de här faktorerna som göratt det skulle behövas Slalliga cenirala direktiv. F. n. är direktiven sådanaalt man har alt ta ekonomiska hänsyn, som jordbruksministern så riktigtpåpekade i sitt senaste anförande. Problemet att försvaret skulle lägga beslagpå all lågblybensin sä atl det nästan inte skulle bli någol över till andrabilister skulle gä all lösa genom atl komma överens med bensinbolagenom att öka tillgången till lågblybensin. Jag har mycket svårt att länka mig altdelta skulle bli etl reellt problem, men del kan man nog ganska lätt undersökainnan man drar på för fullt Jordbruksminisiernnämnde själv att användningen av lågblybensin inom den statliga förvaltningenkunde ha stor psykologisk betydelse. Det vill jag varmt instämma i.Jordbruksminisiern har själv sagt atl de direktiv som f n. gäller innebär lar andra hänsyn än sådana som är betingade av miljö-och hälsoskäl. Jag kaninle se annal än att jordbruksministerns argumentation lalar för atl man bordeha cenirala direktiv. Mitt senasie inlägg slår inte på något säu i motsatsförhållande tillmiu första. Om den totala tillgången lill lågblybensin är otillräcklig, är detvikligl atl man ser till att i första hand skydda tätorterna, där trafiken ärtätast, från användnirfg av bensin med hög blyhalt Jagsade också alt jag förutsätter all de statliga myndigheterna väger in ävenhälso- och miljösynpunkter när de gör sina upphandlingar. Men det hindrar inteatt de måste la hänsyn lill gällande bestämmelser när det gällerupphandlingen för statliga myndigheter. Omanvändning av lågblybensin i statsförvaltningens bilar Om man vill hävda alt det skulle bli brist pä lågblybensin om ställigamyndigheter skulle gå över lill användning av sådan bensin lycker jag atl manbör leda del i bevis innan man anför del som ell argument mot ceniraladirektiv. Vidareär del bara atl konstatera att det kan uppstå konfiikter mellan å ena sidan deprinciper som finns i upphandlingsförordningen och å andra sidan de merallmänna och icke reglerade önskemål som jordbruksminisiern lalade om. Först ioch med alt man kan fä in detta krav som etl centralt direktiv kan man se lillatt miljöskälen får slörre vikt än de ekonomiska, och det finns all anledningtill det i detla fall. Överläggningenvar härmed slutad. §3 På hemställan av talmannen beslöt kammaren au ajournera sinaförhandlingar till dess alt statsrådet infunnit sig för atl lämnapä föredragningslistan upptaget frågesvar. §4 Kammarens förhandlingar återupptogs . På förslag av talmannen ändrades ordningen påföredragningslistan så att försvarsministern nu kunde besvara delängre fram på listan upptagna frågorna 1978/79:341 och 349. Omåtgärder för att undvika personskador vid krigs-övningar § 5 Om åtgärder for attundvika personskador vid krigsövningar Försvarsministern erhöll ordet förattbesvara () anmälda fråga, 1978/79:341, ochanförde: har frågat mig dels om jag är villig att medverkatill att skyddsombud eller förbandsnämnd ges tillfälle lill samråd vidplanering av krigsövningar, dels om jag har andra förslag till förebyggandeåtgärder för att undvika personskador som kan uppstå i och med alt övningarna utsätterde värnpliktiga för hårda fysiska prövningar. Jagförmodar alt frågan är ställd mot bakgrund av ell tragiskt dödsfall dåen värnpliktig avled efter en förbandsövning. Jag beklagar givetvis djupt dennahändelse. Om den tragiska utgången barett direkl samband med övningensuppläggning och genomförande harjag dock svårl att bedöma. Låtmig understryka att det självfallet är angeläget att så långt som möjliglförebygga sjukdomar och olycksfall till följd av fysiskt krävande övningar,Inskrivningssysiemel för värnpliktiga har härvid stor betydelse. Vid inskrivningarnagörs bl. a. noggranna medicinska undersökningar av de värnpliktigas fysiskaförulsätlningar för olika slag av tjänstgöring. För fysiskt särskilt krävandeutbildning tas sålunda endast ut de värnpliktiga som är bäst lämpade för dennautbildning. Om en värnpliktig under utbildning ändå anser att han av bl. a.fysiska skäl inle orkar med den har han möjlighet alt få sin uliagning tillutbildningen prövad hos . I mänga fall kan han således fä enför honom bättre lämpad tjänst. Enannan viktig förebyggande roll spelar förbandssjukvärden. Elt avförbandssjukvårdens syften är all kunna fastställa i vilken månvärnpliktiga bör delta i tjänsten. Initiativet lill sjukskrivning lasnaturiigtvis av de värnpliktiga själva. Jag vill härvid också peka på au devärnpliktiga numera skall ha rätt till s. k. egensjukskrivning. Befäletharockså ansvar för de värnpliktigas fysiska och psykiska hälsolillsiånd. I denmän ansvarigt befäl uppmärksammar att värnpliktiga överskattar sin förmåga alldella i tjänsten ankommer det på befälet att se till alt de uppsöker läkare. Beträffandeuppläggningen av fysiskt krävande övningar har skyddsombuden inomförsvarsmakten motsvarande möjlighet som pä andra arbetsplatser atlifrågasätta denna, t. ex. i skyddskommittén. I skyddskommittén deltar ocksåvärnpliktiga skyddsassistenter som adjungerade ledamöter. De värnpliktiga harockså möjlighet atl i förbandsnämnden ta upp frågor som bl. a. rör uppläggningav övningar till diskussion. Jag ber att få tacka försvarsministern för svaret på min fråga och föratl jag då förhandlingarna ajournerades på grund av att ell statsråd ickevar närvarande fick en liten stunds extra betänketid. Tyvärr måste jag säga,atl jag inte fick något riktigt svar på mina frågor. Vad jag efterhört ärjuvilka möjligheter skyddsombud eller förbandsnämnd har atl medverka till uppläggningenav övningar och om försvarsministern vill bidra till atl sådan medverkan kommerlill stånd. Detta harjag icke fåll svar på. försvarsministernredovisar är närmast förebyggande åtgärder som kan vidtas i samband medinskrivningen. Jagvill som kommenlar lill svaret ocksä säga, att bakgrunden lill alt jag Slälldemin fråga, som försvarsministern mycket riktigt sade, är att en värnpliktig vidK 3 i för sedan i samband med en övning insjuknade ihjärnhinneinflammation, som fick dödlig utgång. Jag vill i likhet medförsvarsministern understryka att jag varken vill eller kan påstå, altsjukdomsfallet har någol samband med övningen. Men man kan ändå inte bortsefrän att det inträffade har väckt slor förstämning i vida kretsar, och av denanledningen anser jag att del är värdefullt aU fö belyst, humvida devärnpliktiga vid militära övningar vid vissa förband utsätts för onaturiiglhårda påfrestningar. Många anhöriga lill värnpliktiga har ställt sig denfrågan, och del har under den senasie liden spritt sig en oro bland anhörigaoch även bland värnpliktiga, vilken inte kan vara till gagn för vårt försvar. Bl.a. är många upprörda över att värnpliktiga efter sjukfrånvaro i samband medövningar tvingas ulföra kompletterande tjänstgöring under tid närderasvärnpliktiga kamrater är lediga. Jag har varit i kontakt med många värnpliktigaoch anhöriga lill sådana som omtalat all detta är förhållandet vid ett anlalförband. Enligt dessa sagesman ärdet en utspridd inställning hos devärnpliktiga alt dröja i det längsta med att kontakta läkare för sjukskrivningi samband med övningar, eftersom de dä utsätter sig för risken att fä genomgåkompletterande utbildning, som föriäggs till tid dä de annars skulle ha haftledigt Frånmilitärt häll har jag fält något annoriunda uppgifter, men att det förekommerkomplellerande utbildning motsäges ej. Del argument somanförs för alt sådan kompletterande utbildning mäste insättas är, alt de värnpliktigaannars ej har möjligheler att fullfölja det utbildningsprogram som måstegenomgås för atl de värnpliktiga skall kunna göras till goda soldater. Jaghar ocksä lagil upp det förhållandet att olycksriskerna vid de värnpliktigasmililära övningar är stora, och jag hoppas all försvarsministern är medveten omatt del förekommer härda övningar, som verkligen utsätter de värnpliktiga förkanske ibland onödiga risker. Jag skulle därför vara intresserad av atl höravad försvarsministern har för uppfattning i de frågorna. Anser han auförbandsnämnderna och skyddsombuden bör få vara med vid uppläggningen avövningsprogrammen? Det var det frågan gällde, och jag efterlyser ett svar. Omåtgärder för att undvika personskador vid krigsövningar Jag har fått tvä kompletterande frågor, den ena beträffandeskyddsarbetets uppläggning i försvaret, den andra beiräffande systemet med kompletterandeutbildning. Jag avser au svara på frågan om skyddsarbetets uppläggning förstoch all i en ytterligare replik komma in pä den kompletterande Ulbildningen. Detär naturiigtvis i della sammanhang av väsentligt intresse alt värnpliktig ochannan som fullgör i lag föreskriven tjänstgöring eller som deltar i Omåtgärder för att undvika personskador vid krigsövningar frivillig utbildning inomtotalförsvaret enligl arbetsmiljölagen, som trädde i kraft ,skall likställas med arbetstagare vid tillämpning av ett flertal av lagensgrundläggande stadganden. Kravet på en god arbetsmiljö gäller därmed även renlmilitära övningar, och de värnpliktigas medverkan i arbelsmiljöarbeleigaranteras, även om de fortfarande slår utanför den reguljäraskyddsorganisalionen enligt lagens 6 kap. Frågorsom hänger samman med skyddet mot ohälsa och olycksfall behandlas naturiigen ide olika skyddskommittéerna. Härvid är utbildningsverksamhelen inomförsvarsmakten med ingående organisationer inte undantagen. Storvikt måste fästas vid skyddskommittéernas insats i det förebyggande arbetet.Som etl normalt led i detta måste även olika typer av övningar vid förbandendiskuieras från skyddssynpunkt Skyddsarbetetsinflylande pä detla förebyggande arbele är säkerställt genom atlarbetsmiljöförordningen föreskriver att skyddsombudet skall ingå i kommittén.Skyddskommitténs sammansättning är i övrigt en avialsfråga mellan parterna.Hittills har dessa varit helt överens om atl kommittén skall adjungeravärnpliktiga skyddsassislenter, normalt tvä stycken, med yttrande- ochförslagsrätt. Jag förutsätter all motsvarande kommer att gälla i det nya avtalsom parterna f n. förhandlar om. Härutöverkan de värnpliktiga ta upp frågor rörande utbildningsverksamheten iförbandsnämnden. kommer att framläggaförslag bl. a. om de värnpliktigas medverkan i skyddsarbetet. Försvarsmaktenbarett högt utvecklat säkerhetsmedveiande, vilket bl. a. tar sig uttryck irigorösa säkerhetsföreskrifter för olika former av verksamheten. Närolycksfall inträffat är det sällsynt atl orsaken varit brisler iskyddsföreskrifterna. Skälen har i slällel fått sökas i brisler rörande lillämpningen.Delta kan i sin tur bero på såväl luckor i kunskaperna som rent slarv, den s.k. mänskliga faktorn. Motdenna bakgrund är de värnpliktigas medverkan i skyddsarbetet viktig. Huvuddelenav insalserna mäste därvid ske i det dagliga arbetet vid de olikautbildningsenheterna. För att detta arbete skall få full effekt krävs etlförtroendefullt förhållande mellan utbildningsbefälei och de värnpliktiga. Fördet akliva skyddsarbetet är därför de insatser som gjoris ochsom alltjämt görs på ledarskapsområdet av stor vikt. Samarbete är härvid ettallmänt omfattat honnörsord. Försvarsministern säger att han har fält tvä ytterligare frågor av mig.Jag erkänner gärna atl frågan om den kompletterande riänstgöringen var exlra,men i övrigl innehöll mitt anförande ingenting utöver vad min fråga handladeom, nämligen olycksriskerna i samband med övningar. Tolkarjag försvarsministern räll här? Vill ni alllsä medverka så långl att man kanräkna med alt skyddsombud och förbandsnämnder får vara med vid uppläggningen avövningar? Atl skyddsombuden har de lagliga rättigheter som lästes upp här harjaginte varit tveksam om, ulan frågan är om de har möjligheter au vara med och seutbildningsprogrammen före övningarnas päböriande. Det ärdet som är viktigt ochdel är i del avseendei jag tror alt den oro som både de värnpliktiga själva ochderas föräldrar och andra anhöriga känner skulle minska om de kunde fäförsvarsministerns ord på detla. Pä den sista frågan från vill jag svara all möjlighet attla del av utbildningsprogrammen i förväg har skyddsombuden. Om de alltidanvänder sig av den möjlighelen är inte alldeles säkert, men möjlighelen harde. 1 det avseendet tolkar mitt svar rält. Beträffandeden kompletterande utbildningen utfärdades centrala bestämmelser av regeringen1972, vilka går ut på att kompletterande utbildning på icke schemalagd tid kanske med värnpliktig som gått miste om vissa delar av sin utbildning. Enligt minmening är det oundvikligt att kompletterande utbildning i vissa fall genomförsför all ta igen övningsmoment som är särskilt viktiga, l.ex. ursäkerhetssynpunkt Den komplellerande utbildningen förläggs ibland tilllördagar. Jaghar förståelse för atl det ofta kan vara svårt all genomföra denna utbildningunder schemalagda arbetsdagar. Jag anser dock atl del bör eftersträvas, så atlkompletterande utbildning i möjligaste mån undviks. Sedande centrala bestämmelserna om kompletterande utbildning utgavs har fråganom de värnpliktigas fritid - liksom f ö. fritidsfrågor inom hela samhällssektorn- fött en slörre tyngd och blivit en prioriterad fråga för de värnpliktiga ioch med kraven på reglerad arbetstid och 40-limmarsvecka. Det råder ocksä enslörre medvelenhel i skyddsfrågor, såväl i samhällel i dess helhel som hos devärnpliktiga, och härvid har frågan om komplellerande utbildning kopplats lillskyddsfrågorna. Även av della skäl lorde det därför vara motiverat atl överseoch ompröva bestämmelserna för kompletterande utbildning pä icke programlagdlid. Omåtgärder för att undvika personskador vid krigs-övningar Jag är lacksam om försvarsministern vill fullfölja detta och se överbestämmelserna för komplellerande utbildning pä icke programlagd tid vilken,såsom det påtalas, har upplevts sä negativt av de värnpliktiga och som jag trorocksä kan innebära en viss fara för deras hälsa. Vårtland har begåvats med en ganska pratglad försvarsminister - del händer juofta alt ni gör uttalanden.