prot · G20938 · 1978-12-31 00:00:00 — Vi hari och för sig ingenting emot att man proportionellt flyttar över pengar ^lillJägarnas riksförbund. Men här är man på vägalt skapa prejudikat - även om SvenLindberg sade ^atl det ^inie blir något prejudikat, för om det kommer en nyorganisation och begär pengar tar vi ^elt nytt beslut. Det ^ärju ett enkelt sätt alt komma ifrån det hela. Vadför vi dä för stabilitet i denna ^verksamhel? Det går helt enkelt inte^atl ha det på det sättet. Ingen harkritiserat för dess ^säll all sköta administrationen, men den verksamheten ^harjuJägarnas riksförbund inte haftnågonting alt göra med. När det däremot gäller övriga områden, där man villverka för jakt ^m. ^m., må delta förbund välha sin proportionella del. Men då skall också ha det,annars skapar man som sagt prejudikatsom vi från inte villvara med om ^atl betala. Eller avserni att staten skall ^belala delta i fortsättningen? Det sade i varje fall ^inle Nr 38 HåkanStrömberg. ^Onsda^een den ^^^^^^^ ^lycker som jägare ^atlSvenska jägareförbundet har skött de här ^2^2^ ^nnvpmhpr 1978 ^uppgifterna bra, ochmajoriteten av jägare har samma uppfattning. Dä skall vi naturligtvis också låta det förbundet fortsätta med del. liksom i övertygad om allom vi lägger uppgifterna på en statlig verksamhet kommer del ^atl kosta betydligt merpengar. Men vi jägare förutsätter^atl det blir staten som skall betala det. Den bilen kan ju ^inletvingas på oss. i ^(m) kort ^genmäle: Jag vill starkt ^underslryka det gavuttryck för. Det är onekligen pä del^sällel alt det är jägarna - i detta fall mycket konkret uttryckt 130 000medlemmar i ^Svenskajägareförbundei-som med sina pengar skall vara med och finansiera den organisation som harjakt-och viltvård som en av sinaviktigaste uppgifter men som dessutom har som nästan övergripande målsättning ^atl ^kriti^i^sera just . Det måste kännas ^litel besvärligt för medlemmar. Mendet vi har föreslagit i^reservalionen, nämligen att båda ^jägarorganisationerna för proportionellt fördelade anslag, måste te sigrimligt och vettigt och ger den trygghetför organisationerna som de behöver i sitt arbete. Men, som sagt^var,jagberatt få ansluta mig ^lillde tankegångar som har utvecklat, för det är viktiga principiella synpunkter. ^(s) kort ^genmäle: Jag tror inte ^atlBernt och jag behöver ^diskulera de faktiska förhållandena så myckel-vi ^vei båda hur systemet fungerar. Som det nu är betalar båda^jägarorganisalionernas medlemmar in avgifter ^lill jaktvårdsfonden och älgskadefonden. Och hitintillshar icke kunnatta några som helst medel ur denna fond i anspråk för sin verksamhet. Men i och med de senare årens arbetehar organisationen samhället. Genom alt den har varitremissorgan har dess resurser utnyttjats isamhällets tjänst. Därför anser vi ^atl det ^inle är mer än rättvist att , som betalatavgifter till fonderna under allaär, ^fär ta fondmedel i anspråk för sin^verksamhel - del skulle självfallet förbättra förbundets möjligheter attbedriva sitt ^arbele ifortsättningen. Del kan kanske ioch för sig anses vara opraktiskt ^atlha tvä organisationer med likartade^iniressen pä jaktens område, men det finns ändå skillnader i synsätt när det gäller hur jakt skall bedriva^s.Del måste vi ^enligl min mening acceptera. Organisationerna ^harju varitverksamma under läng lid. a. har Jägarnasriksförbund-Landsbygdens jägare ^verkai i 40 är - och det handlar alltså ^inle om någon nybildad organisation.Jägarnas riksförbund har fött klarasig ulan dessa anslag under tidigare ^år, och jag tycker därför ^atl det är glädjande att ^utskoitei nu ser ^positivi päfrågan om att förbundet tilldelas medel till sin verksamhet. HANS ^WACHTMEISTER ^(m): Jaghade inte tänkt lägga mig i debatten, men efter anförande fannjag anledning ^atl begära ordet för att instämma i vad han sade. Jag kan ställamig bakom så gott som vartenda ord i hans anförande. och jag hyser ^lydligen precis samma ömmakänslor för rovfåglarna. Jag skulle kanske i vissa fall vilja gå betydligtlängre när det gäller skyddet för^rovföglarna, men del får väl bli en senare fråga. Jag villnågot kommentera anförande. Till att börjamed vill jag tillrättalägga en liten missuppfattning från hans sida. Han sade alt höken skulle vara på väg mot utrotning och att det med andra ord gällde alt komma i lid med ett förbud ^mol jakt innan utrotningen stodför dörren. Det är ^möjligl alt jag missuppfattade honom här, men det är så all duvhöken uppvisaren klar,om än ^lilen,ökning i antal. Av den orsaken finns det alltså ingen anledning all ingripa till skydd för duvhöken. Ökningen äremellertid sä pass liten ^atl delsom sade kan vara skäl i alt vara ute och medanstammen ännu är stark fö till ^slånden fridlysning. Skyddsjakten ärett ^tveeggal svärd. Den är ^inlebara av ondo, men naturligtvis ärdel galet au vi till förmån för utländskaimporterade ^viUarter skall ge oss på^atl decimera arter som har hemortsrätt i vår egen fauna. Skyddsjakten gäller inte bara för fasaner. Fiskgjuse och häger är manockså ute efter när det gäller attskydda dammar för forelluppfödning osv. Men skyddsjakteninnebär ändå något ^positivi. Fasanerna kom ursprungligen in i värt land som ^ersällare för^fällfögeln, som blev hemlös när vi övergavdel ^romaniiska ^Sörgårdslandskapet och införde ett ^hårdralionaliserat jordbruk. Fasanen var då mera härdig, och den harockså ^visal sig vara duvhökensstapelföda. Om inte fasanuppfödarna skulle ha någon rättighet alls till skyddsjakt, sä skulle de förlora intresset förfasanuppfödning. ^Della skulle fö ennegaliv inverkan för duvhökens del i och med ^atl en av dess viktigaste födor skulle försvinna. Omfasanuppfödningen upphörde vore ^detla kanske inte så myckel alt vara ledsenöver frän svensk ^faunisiisk synpunkt,men ^lyvärr kan vi inte räkna med allfö någon an som ersätter fasanen.^Detla blir till stor sorg ^inle minst för de små markägare som har mark i anslutning ^lill de ^sloragodsen - det är nämligen inte baragodsherrarna som bedriver ^nöjesjakl på fasan, ulan del gör också ^juslde som har mark i närheten av godsen. Men hela den här^debatlen om duvhöken kanske är onödig, eftersom jag alldeles har ^erfaril att idel utkast ^lill^jaktiidskungörelser som föreliggeri ^jordbmksdepartementetduvhöken redan är borta. I så fall skulle vi ha nån vän mål. Jag är ^lilet tveksam om jakttider över huvud taget hör hemma i riksdag, eftersom del finns ^någonlingsom heter jakttidsberedningen -sammansatt av ^jägarintressen, ^ornitologiniressen, ^nalurvårdsintressen, ^lantbmksakademiinlressen, jag vet inte allt - där frågorna för en mycket opartisk och ingående belysning, innan man gårvidare. I denna ^jaktiidsbe-^redning,där jag har förmånen all vara ombud, ^harjag längearbetat för att fö ^ell ^lotalförbud när det gäller duvhök, dock med möjligheter för alt i enstakaömmande fall bevilja licens. Jag har blivit^bönhörd genom förslagsom nu har gått in till departementet,där det ^lycks ha mottagils ^positivi. Del finns ^inle mera alt säga omden saken. Även om jag häller med om att ^skydd.sjakten är ^elt besvärligt kapitel, har vi nu i alla fall kommit en bra bit på väg. När det gällerartkännedomen är den i allmänhet inte så dålig som gjorde gällande, men det finnstillräckligt många skrämmande exempelpä ^jusl dålig artkännedom. Därför har vi anledning ^atl glädja oss ål den ^jägarutbildning som här har^fatlal beslut om. Jag har därför ingenanledning alt ta kammarens tid i ^anspråk längre utan yrkar bifall ^lill utskottets förslag. Eftersom ingen har talat förutskottet ^lidigare, ^villjag passa påalt yrka bifall till utskottetsförslag i vad det avser punkterna 1,2,3,5,6 och 7. Jag tror ^inle jagbehöver lämna någon närmare motivering, eftersom denna finns i utskottets betänkande. När del gällerpunkten 4 ansluter jag mig naturligtvis ^lill ^reservalionen. Jag hadeinte tänkt ^atl gå upp i den ^härdebaiien, men i alla fall eftersom den kommit att gälla mer än vad sombehandlas i utskottsbetänkandet. Utskottet sägeratt vi inte har någonting emot att regeringen ger det lilla förbundet. Jägarnas riksförbund-Landsbygdensjägare, ^elt anslag för informationsverksamheten.Om ^detla är alla i ^ulskotlet eniga, alltså även reservanterna. Reservanterna vill emellertid alt vi skall ^ultala alt även det ^slora förbundet. , bör föett extra organisations-stöd. ^Ulskottsmajoritelenvill i ^avvaklan på resultatet avjakt- och viltvårdsberedningens arbete inte göra ett ^sådanl uttalande. Vi^anserait detta bör fö anstå tills utredningsförslagetligger på bordel. bör emellertid det lilla förbundet fö ^elt anslag. För altmissförstånd ^inle skall uppstå p^å^grund av ^atl också tagitupp det framlida ^handhavandet av jakten, vill jag säga att delta egentligeninte är någonting som har behandlatsi ^utskotlet. Vi har ^inle heller gjortnågot uttalande om den saken. Jag begärde ordet för all säga att ^centeriedamöterna i utskottet inte vill bliinblandade i den debatten, ty denna för vi ta när förslaget kommer påbordel. Jag ber all med del ^s^aigda fö yrka bifall till ^utskoltels förslag. Jag vill ^närmasl göra en röstförklaring. Även jag ärmycket glad över att vi har kommit så långt när del gäller fridlysningen avduvhöken. Jag har själv väckt^molioner ^därjag ^framhållil det felaktiga i alt tillåta denna jakt. Del ^ärju den enda ^rovfögel som detär allmän jakt på. Del är glädjande all har föreslagit regeringen ^atl duvhöken skall^undantas från ^Enligl vad Hans^Wachimeister säger skulle regeringenockså vara beredd alt rätta sigdärefter. Jag har inga invändningar, ulan ^lycker alt det är bra. ^Däremoi anser jag ^atl det finnsmycket i kommunisternas krav på an skyddsjaktenskall upphöra. Jag har även ^lidigare argumenterat mot denna jakt och tycker del är fel ^atl skyddsjakten skallvara kvar när det gäller duvhöken.Hans ^Wachimeister sade att delta är del enda sättet all få en stam av fasanerhär i landet. Men jag ^lycker, Hans ^Wachimeister, ^atl ^detla är ^elt konstigt sätt att försöka hälla en slam avfasaner. Det har inte heller^lyckais så värst bra. Nere påslättbygden lyckas det kanske, och där har vi en ^räll stark stam. Men i gränstrakterna mellan skogs- ochslättbygd har man inte lyckats få enstark fasanstam. Hela liden måste vi räkna med ^detla konstlade förfarande. Först föder man upp fåglarna iinhägnader och sedan släpper man utdem. Dessa inhägnader fungerar ju som sockerbitar för flugor. Här har rovfågeln - i delta fall duvhöken - koncentrerats till dessa inhägnader, där det är lätt för jägarna^atl skjuta dem. Jag tycker alltså alt del är fel att skyddsjakten på duvhök skall vara kvar och yrkar av denanledningen bifall ^lill ^molionerna1278 och 1282. Jag har sammauppfattning som partivännen ^närdet gäller fördelningen av pengarna för informationen. Skall denena organisationen fö pengar, skall också den andra fä. Därför yrkar jag bifall^lill reservationen av Hans^Wachimeister ^m. Överläggningenvar härmed ^slulad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. ^Proposilionergavs på bifall ^lill dels utskottetshemställan med godkännande av utskottets motivering, dels utskottetshemställan med den ändring i motiveringensom föreslagits i reservationen av Hans ^Wachimeister ^m. fl., och förklarades den förra ^proposilionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan ArneAndersson i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill alt kammaren bifaller ^jordbruksuiskoilets hemställan i betänkandetnr 4 mom. 4 med godkännande av utskottets motivering röstar den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit utskottetshemställan med den ändring i motiveringen som föreslagits i ^reservalionen avHans ^Wachimeister ^m. Vid omröstninggenom uppresning förklarades flertalet av kammarens ^ledamöterha röstat^förja-proposilionen. 7Riksdagens protokoll 1978/79:37-39 Nr 38 rösträkningverkställdes votering med ^omröslningsapparal. den ^"^'^"^§^^8^^^^^ ^'^^^"'J^ä^n^de resultat; 22 november1978 ^'^^^^~^ ^^^"^*^ Nej - 60 Mom. 5 och 6 ^Proposilioner gavs påbifall ^lill dels utskottetshemställan, dels ^molionerna nr 1278av ^m. och nr 1282 av ^Wirtén, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande ^voteringspropo^sition; Den som vill ^atl kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandet nr4 mom. 5 och 6 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit ^molionerna nr ^1278av ^m. och nr 1282 av^RolfWirién. Vid ^omröslninggenom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat^förja-proposilionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med ^omröslningsapparal. Denna omröstning gav följanderesultat; Föredrogs ^jordbmksutskottetsbelänkande /79:5 med anledning av ^proposilionen1978/79:13 om ändringar i lagen (1944:219) om djurskydd, ^m. i ^(m): Till ^jordbruksuiskoilets betänkande nr 5, som gäller ändringar i lagen om djurskydd, har moderatasamlingspartiets representanter i ^jordbruksutskottel fogat ^ellsärskilt yttrande, I ^della särskilda yttrandemotiverar vi varför vi ser med betydande skepsis på förslaget om införande aveliska nämnder i forskningsanstalterna. Del råder nämligen inga delade meningar om alt ^användandei av försöksdjurför forskningsändamål skall begränsasså långt del över huvud laget är möjligt. ^Detla är en för samhället viktig angelägenhet. Det är också en ^vikiigangelägenhet all betona all när djurförsök likväl förekommer- och del måste de ju ändå göra - de arrangeras på ^ell sådant ^säll attförsöksdjuren inte förorsakas mera lidanden än vad forskningsuppgiften som sådan oundgängligen motiverar. Det är alltsåfråga om stor ^restriktivitet. Pä denpunkten skall det således inte råda några delade meningar. All däremot gå så långt somstatsrådet gör i sin proposition, därhan uttalar alt etiska nämnder vid forskningsanstalterna skall vara avrådgivande karaktär samt ^atl hanförutsätter att forskarna också skall ^rälta sig efter de etiska nämndernas beslut^,^ är ^enligl vår mening^atl gå alltför långt. Del betyder nämligeni praktiken att enskilda människor ulan någon speciell kunskap om den forskningsom det gäller kan omintetgöra viktiga forskningsförsök. Försökenbedrivs trots allt för attmänniskors lidanden i en annan ^siluationskall kunna undvikas. Vi har den bestämda uppfattningen i värt parti ^atl detär en samhällets angelägenhet alt betona viklen av alt djurs lidanden i de här sammanhangen nedbringas till ^elt absolut minimum, men vi villockså ^ultala vårt fulla förtroende för de forskare som håller på med sådana försök. Vi ^troratt deras pålitliga omdömeär tillräckligt och alt etiska nämnder följaktligen inte är nödvändiga. Jag har desenaste dagarna i pressen ^kunnal se alt förre jordbruksministern berättat alt han fött många brevom djurförsök, framför allt fränbarn, och del har framgått alt breven har påverkal hans ^slällningsla^gande.Jag ^lycker del låter rart och trivsamt. Det är en situation som man säkert eftersträvar, nämligen att enskilda vuxnamänniskor, och kanske också barn,skall kunna påverka vikliga ställningstaganden. Men beträffande ställningstagandet i just denna fråga kan jag^inle slita mig från misstanken alt förslaget är framsprunget mera ur hjärtat än urhjärnan, och jag är inte säker på att ^vikiiglagstiftning bör komma den vägen. Jag har inget yrkande. ^ANER (fp): Jaghar däremot ett yrkande, och ett som jag är ^ulomordent^ligl glad över alt få framställa, nämligen om bifall ^lill hela utskottets hemställan och därmed till^proposilionen nr 13 om ändringar i djurskyddslagen. För den som längeensam har fått kämpa för ^atl nämnder skulle fö kontrollera djurförsöken och för att alternativametoder ^lill djurförsök skullefö uttryckligt statligt stöd är detutomordentligt roligt ^atl fö göra ^della. Ändringarna kommer alt på vikliga punkter ^lillgodose vad djurvännerna länge har begärt, och de kommer att ännu mera änförut sätta i täten för alla civiliserade länder när del gäller att ta hänsyn^lill djurens välfärd. Jag vill särskilt ^underslryka två punkter, som kommer attmedföra en märkbar skillnad i hanteringen av djur. Det kommer att bli lättareför myndigheterna ^atl snabbt ta hand om vanvårdade och vanskötta djur, så ^atldessa inte längre för leva kvar -ibland - under eländiga förhållanden, medan de formella juridiska kvarnarna mal på. Delta är en sak som har upprört en mängd människor och påtalats avlänsveterinärer och ^hälsovårds- nämnder, och jag är myckel glad ^atlse att det nu kommer ^atl gå mycket lättare att omhänderta djuren föralt kunna ge dem en lagenlig vård. Sedan ^lill frågan om de etiska nämnderna, som uttrycker tvivel om, Det är alltså dem som jag har ensam motionerat om och reserverat mig för. Jag har alllidfått höra samma argument: de skulle varaett outhärdligt tvång ^mol den fria forskningen och de skulle t. o. ^m. vara enförolämpning ^mol forskarna. Men är det märkligt nog så, alt det är just forskare - nämligen professor ^Öbrinki och hans medarbetare - somhar startat ^experimetu på egen hand med sädana etiska nämnder. De har själva känt ^behovel av ^atl fåen fastare grund för sina egna etiskabedömningar och har välkomnat lekmännens insyn och medverkan. Det är deras^erfarenheler som bl. a. ligger till grund för ^proposilionen. För att mycket kort konkretiseravad det verkligen är fråga om skall jag citera uren katalog över olika ^typerav försök, som ^jusl denna etiskanämnd i har gjort. Den hardelat upp försöken i fem olika typer, från sådana som ^inle är smärtsamma ^lill sådana som "planeras på osövda djur som kanförväntas bli allvarligt sjuka avbehandlingen eller lida betydande smärta". På vetenskapligt språk är del t. ex. stress-, chock-eller brännskadeförsök, framkallandeav ^övertrösklig smärta, ^beieendeförsök med ^belydande ^ivångs-^anordningar osv. Ungefär 7 96 av de försök somprofessor ^Öbrink har gjort statistikpå faller under denna kategori. Del är klan att det inte lugnardjurvännerna att den här sortens försök blir ^kategoriserade. Men del betyder i alla fall att man klart ochtydligt säger ifrån alt del faktisktförekommer smärtsamma försök på djur - vilket ibland har förnekats - och altdessa måste underkastas en noggrann förprövning av de forskare, den^laboraloriepersonal och de l^ekmän som jag utgår från kommer alt ingå i de nämnderna och som inte harnågot ^egel ^inlresse av att ulföra^experimeniet. Erfarenheter visar an redan ^della au man för diskutera sina egna påtänkta djurexperiment med någraobjektiva människor gör att experimenten ofta blir mycket bättre, för både djuren och vetenskapsmannen. Jag är övertygad om ^atl forskarna, precissom professor ^Öbrink, kommer ^atl upptäcka ^atl de etiska nämnderna ihög grad är till nytta för dem själva. Jag vill tillägga alt jag utgår frän alt den etiskaprövningen, både i de lokala etiskanämnderna och i den centrala nämnden, kommer alt gälla alla djurförsök, även dem som görs vid FOA, vid^'psykologiska ^insiiiuiioner och inom^kosmeiikinduslrin. Slutligen, herrtalman, vill jag nämna en ^arinansak. ^Proposilionen och utskottetsbetänkande föreslår ^atl regeringen bemyndigas utfärda särskilda regler för överföringen av befruktade ägg från^elt ^hondj.ur ^lill ^elt annat,vilket anses vara ^nödvändigl avdjurskyddshänsyn. Så som den medicinska vetenskapen utvecklas , verkar del inte dröja länge förrän vikommer all behöva en lag av deltaslag även för mänskliga honor. Del aren fråga som inte faller under^jordbruksuiskoilets område men jag skall inte glömma bort den i andra sammanhang. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i dess helhet. När vi nu står i begrepp all äter göra enändring i djurskyddslagen, närmastföranledd av ^behovel alt reglera ^försöksdjursverk-^samheien, vill jag erinra om vad som är debattens grundfråga:Behöver vi försöksdjur?. Del är en frågasom ställs ^alll oftare i dagenssvenska samhälle. Och del är enfråga som i allra högsta grad angårkammarledamöterna i egenskap av folkels ombud. Här har vi ett exempel pä enfråga som man ^inle skall lämna ^enbariål experterna. Det är intressant ^atl ^konsialera hur opinionen har förändrats . I förarbetena till den^djurskyddslagsom vi nu ^har-den slammarfrån 1944 - ^ulgick man från all det var forskaren, och ^endasl forskaren, som kunde bedöma nödvändigheten avdjurförsök. Forskaren avgjorde om nyttan övervägde skadan. Men del är en^uppfallning som har ^ifrägasalls ^alllmer. Här har ^djurskyddsorganisalionerna^spelal en stor roll. Men ävenforskarna själva har bidragit till enny syn. Del har anförts också av ^Anér. Användningen avförsöksdjur har minskal frän 900 000 djur 1970 till 700 000 . ^Samlidigt ^måslevi konstatera att några verkliga alternativ ^lill djurförsök inteslår till buds. Vi^f^Sr därför tolerera att djurförsök måste äga rum. Vi ^f^örse ^lill all de begränsas. Vi för se ^lill att lagstiftningen skärps. Vi för hoppas att alternativforskning ger resultat . Utifrån dessaaspekter är regerings förs läge t på de allra flesta punktertillfredsställande. Det blir ^inlelängre ^möjligl all stjäla hundar och katter och sälja dem som försöksdjur. Uppfödningen av försöksdjur blir kontrollerad. Jag vill gärna ge den förrejordbruksministern en eloge för det ^arbele som har ulförts på ^detlaområde. Här har man slagit in på.en ny väg. Men -jag vill betona alt det finns^elt men - på en ^punkl är regeringsförslaget inte bra. Jag åsyftar det förhållandet att regeringen förutsätter^atl en ^belydande, och jag vill säga den känsligaste, delen av försöksdjursuppfödningenskall ske i privat regi. Jag har ^lillsammans med partikamrater ^tagil upp denfrågan i ^moiionen 1978/79:7. Vi har där pekat pä ^atl uppfödningen av försöksdjur i princip endast skall ske i statensregi. Vi har vidare pekat på de ^resursersomfinns i i den vägen. Vi menaratt ^uppfödningav hundar till försöksdjur då kan ^f^h^ bli det första stegetmot statliga insatser på del här området. Varför uppfödning istatlig regi? Jo, vi är överens om ^atl försöksdjurshanteringen är en ytterst känslig verksamhet. Skalldet fö förekomma enskilda vinstintressen i sådana sammanhang? Det fin^ns ^fieraskäl för uppfödning i statlig regi. Inriktningen för framtiden skall ju vara alt begränsa djurförsöken, ^atlanvända färre djur och bättre djur. Hur motiverar vi enskilda djuruppfödare till ^atl öka kvaliteten, om vi gör det hela tillen prisfråga? Hur initierar vi enskilda till att göra investeringar för avel? Kan man se saken^ekonomiski bara med hänsyn tagen tillvad djuren kostar att köpa? Varjedjurförsök som misslyckas på grund av mindre god kvalitet hos försöksdjuret innebär ju ettslöseri med tillgångar. Ett sådant misslyckande kan inte försvaras varesig ekonomiskt eller etiskt. Slutsatsen av dessafrågeställningar kan nog ^inle bli ^merän en: på sikt-jag understryker på sikt- bör försöksdjursuppfödningen endast ske i statlig regi. Jag är ^fakiiski besviken på utskottets negativainställning. Om man lusläser ^utskoltsbetänkandetoch jämför det med propositionen, finner man all utskottet är mer avvisande tilltankarna i vår ^molion än vad del föredragande statsrådet är. Jag har dock inte, herr ^lalman, i det här läget någotsärskilt yrkande. ^BIÖRCK i ^Värmdö ^(m): Det är endast undantagsvis som jag dristar mig ^atl kommentera ett betänkande från jordbruksutskottet.Men jag har frågat mig om den lagändring som här föreslås, ^specielll 12 §andra stycket, ^kommeratt innebära att viktiga delar av den experimentellamedicinska forskningen i Sverigekommer alt upphöra den . Varken för hundar, katter eller ^hamslrar finns det i vårt land någon organiseraduppfödning av försöksdjur; Sådan uppfödning finns bara för vita möss ochråttor. Jag har från sakkunnigtmedicinskt håll fött denna uppfattning bekräftad. Både när det gäller utvecklandet av nya kirurgiska metoder ochnär del gäller undersökningar somberör större organsystem, sådana som mag-och tarmkanalen eller hjärtat och de ^slora blodkärlen, är det nödvändigtatt utnyttja större djur och djur,vilkas organfunktioner ^någoriunda liknar människans.