prot · G20938 · 1978-12-31 00:00:00 — protokoll 1978/79:38 § 1 ^Jusierades protokollet för den 14innevarande månad. § 2 Föredrogsoch hänvisades 1978/79:36till ^trafikulskotiet § 3 Föredrogsmen bordlades åter ^Justiiieuiskoliels belänkande 1978/79:12 ^Arbetsmarknadsutskoltels ^belänkanden /79:10och 12 § 4 Föredrogsoch bifölls ^Interpellationsframställningar1978/79:91-93 § 5 Medbestämmandefrågor ^m.^m. betänkande 1978/79:11 med anledning av^molioner om ^medbeslämmandefrågor ^m. Idetta betänkande behandlades motionerna 1977/78:275 avKari ^m. (vpk), vari yrkats att med bifall till motionen beslutade att hemställa hos regeringen om förslag ^lill lag somgav arbetare i konflikt rätt till tillträdetill deras arbetsplatser, 1977/78:349av ^m. (vpk), variyrkats ^atl beslutade ausåväl lagen om medbestämmande i arbetslivet som lagen om ^offenllig anställning tillfördes en ny paragraf med avmotionärerna föreslagen lydelse, innebärandeatt ^anslällda hos förelag eller ^myndighel ägde rätt ^lill politisk ^verksamhel på arbetsplatsen, 1977/78:609av ^Biörck i ^Värmdö ^(m), 1977/78:618 av ^m. (vpk), vari yrkats 1. allriksdagen ^beslulade alt i medbestämmandelagen införa ^bestäm^rnelser som innebar att lokal fackligorganisation tillerkändes vetorätt ^mol arbetsköpares beslut i följandefrågor: - köp och försäljning av förelag - nedläggning av företag ^ - avsked och ^permitlering 2. alt i enlighet medpunkten 1 beslutade anta av motionärerna framlagt förslag till lag omändring i ^38 § lagen om medbestämmande i ^arbelslivet samt all 39 och 40 ^§§ skulle utgå ur lagen medikraft^trädande , 1977/78:827 avOlof ^m.fl. ^(s), vari såvitt nu var i fråga ^(yrkandel 1) yrkats att skulle anta av motionärernaframlagt förslag till ändrad lydelse av 60 § medbestämmandelagen, innebärande att enskild arbetstagare ej i något fall skulle kunna ^ädömas högreskadestånd än . 1977/78:830 avLars ^m. (vpk), vari yrkats att hos regeringen hemställde om en ^ulredning ^rneduppgift all avge förslag om rätt till ^tjänslledighel för fackligt ochpolitiskt ^arbele, 1977/78:832 av ^m. (vpk), vari yrkats att med bifalltill motionen ^beslulade om ändring ilagen om medbestämmande i arbetslivet41 och 54 ^§^§^ ^enligl av motionärerna framlagt förslag samt ^atl 42^^5 ^§§ och 55-70 ^§§ skulle upphöra ^atlgälla, vilket yrkande innebar, alt det skulleinföras oinskränkt rätt för lokal och central facklig organisation all tillgripa ^slridsåtgärderi fackliga tvister samt att lagens regler om skadestånd för arbetstagare och fackliga organisation^erskulle avskaffas men behällas för arbetsgivare ocharbetsgivarorganisationer. 1977/78:895 av ^m. (vpk), variyrkats att ^beslulade 1. att tystnadsplikten för de anställdas representanter i aktiebolags och ekonomiska föreningars styrelser skulle avskaffasden i ^enlighel med av motionärerna föreslaget tillägg i lagen1976:351 om ^styrelserepresen^lationför de ^anslällda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, 2. alt tystnadsplikten i lagen ommedbestämmande i arbetslivet (MBL) avskaffadesden genom au 21 och 22^§§ i lagen skulle utgå, 1977/78:1333av ^(apk) och ^(apk), 1977/78:1337av ^Hägelmark ^m. (fp, c, ^m), 1977/78:1351av ^Odelspa^n^ (c) och (), 1977/78:1664 av Bo ^Siegbahn ^m. ^(m), variyrkats 1^.^ alt beslutade upphäva 38-40 ^§§ i lagenom medbestämmande i arbetslivet, vilket förslaginnebar, all facklig vetorätt skulle avskaffas vid entreprenadavtal, 2. all skulle - om ^yrkandel under 1 ^inlebifölls - hos regeringen anhålla om ^atl bestämmelsernaunderkastades en ^ulredning i syfte alt åstadkomma ^slörre rättssäkerhet förolika parter i enlighet med vad som framförts i motionen, och 1977/78:1670 av ^m. (vpk), variyrkats 1^.^ all hos regeringen begärde förslag ^lill lagstiftning om vetorätt för de anställdas fackligaorganisationer vid införande av^datorbaserade syslem vid förelag och ^myndigheler, 2. all hos regeringen begärde förslag ^lill komplettering av dalalagen med innebörden auprotokoll från förhandling enligt 11 § medbe stämmandelagen skulle bifogasansökan om ^tillslånd all inrätta personre gister vid företag eller myndighet. Onsdagen den 22 november1978 1. beträffande allmän översyn av lagen ommedbestämmande i arbetslivet (MBL)all skulle avslå ^moiionen 1977/78:1333, ^belräff^ande rätt för^minoriietsorganisation alt träffa kollektivavtal på den statliga ^sekiorn attriksdagen skulle avslå ^moiionen 1977/78:1351, ^belräffandeminoritetsintressen på en arbetsplats att skulle avslåmotionen 1977/78:609, 4. beträffande tidsfrist förbegäran om central förhandling enligt 14 § MBL att ^moiionen 1977/78:1337 inteföranledde någon åtgärd, ^belräffande tystnadsplikt att skulle avslå ^moiionen1977/ 78:895, ^belräffande facklig vetorätt mot nedläggning av förelag ^m. ^m.att skulle avslå motionen 1977/78:618, 7. beträffande avskaffande avfacklig vetorätt vid entreprenader, ^m. ^atl skulle avslå^moiionen 1977/78:1664, ^belräffande facklig vetorätt vid införande av ^datorbaseradesyslem, ^m. att skulle avslåmotionen 1977/78:1670, ^belräffande fredsplikt och skadestånd att skulleavslå ^moiionen 1977/78:832, 10. beträffande ^200-kronorsregeln ^atl riksdagenskulle avslå motionen 1977/78:827, ^yrkandel 1, 11^.^ ^belräffande rätt till tillträde ^lill arbetsplats under konflikt att skulle avslå motionen 1977/78:275, ^belräffande politisk^verksamhel på arbetsplatsen att skulle avslå motionen1977/78:349, 13. beträffande tjänstledighetför fackligt och politiskt arbete att skulle avslå motionen1977/78:830. ^belräffandeavskaffande av facklig vetorätt vid entreprenader, ^m. av ^Wennerfors^(m) och ^(m) som ansett ^atl utskottet under 7bort hemställa a. avslåmotionen 1977/78:1664, ^yrkandel 1, b. med anledning av ^moiionen ^1977/78:1664,yrkandei 2, som sin mening ge regeringen ^lill känna vad reservanterna anfört, 3Riksdagens protokoll 1978/79:37-39 Onsdagen den 22 november1978 ^belräffande^200-kronorsregeln av ^Bengl , ^Gördis , i , ,, ochAnna-Greta ^Leijon (samtli^ga ^s) som ansett ^atl utskottet under 10bort hemställa att med bifall ^lill ^moiionen 1977/78:827, yrkandet 1^,^ skulle antaav reservanterna framlagt förslag ^lilllag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Till betänkandet hade fogats ^elt^särskill yttrande av , ^GördisHörnlund, i , , , och ^Leijon(samtliga ^s) beträffande facklig vetorätt mot nedläggning av förelag^m. ^(s): Jagavser att begränsa ^mitl inlägg huvudsakligen ^lill reservationen 2, dvs. ett fullföljande av^moiionen 1977/78:827, med ett yrkande om ^atl ^200-kronorsregeln skallåterinföras i samband med ^s. k. olovliga konflikter. närriksdagen behandlade MBL - medbestämmandelagen - och den logs här, vannde borgerliga en ^lottseger. Del innebar att ^200-^kronorsregeln skulle kunna ändras sä att skadestånd i princip kundeutgå med obegränsat belopp. Del varnågot av ^moderalernas "lag och ordning" som hade smittat av sig, kanske mest på^centetpartiet. ^Centeriedaren ^Fälldin gick ut och ^lalade om att "det skulle svida i skinnet" om mangick med i olovliga konflikter. Niställde villigt upp på den borgerliga sidan för alt fullfölja Svenska arbetsgivareföreningens recept på hur mankommer till rätta med, stoppaeller begränsa de olovliga konflikterna. Vi kan då i dagställa oss frågorna: Vad blev resultatet av ^detla? Har de olovliga strejkerna på något sätt minskat tackvare dessa åtgärder? Nej, vi kan konstateraatt det snarare är tvärtom. Beslutet utlöste en våldsam indignation bland de fackliga organisationerna, och det har vifått en hel mängd bevis på. Vi har den ^beslämda uppfattningenatt del är viktigare att undersöka orsaken^lill att konflikterna uppstår.Anledningarna kan, som vi vet, vara många och skiftande. Del kan vara dåligarbetsmiljö, brister hos arbetsledningen,dåligt löneläge och många andra missförhållanden. De olovliga konflikterna kommer i regel när alla andr^a^,^ utvägar att komma ^lill ^rälta med problemen är uttömda ochstängda. Felet liggermerendels ^inle hos ena parten, och därför är det andra metoder än skadeståndsom skall ^lill för att klara dennaproblematik. Med sådana undanröjer man ^inle grundorsakerna ^lillkonflikterna. I stället finns del en ^ulomordentliglstor risk för ^atl man skärper ^silualionen genom ^atl använda just skadeståndsmetoden. Del rätta måste vara altparterna sätter sig ner och diskuterarigenom dessa frågor och tar upp de skäl och ^brisler som har ullöst konflikten. Överläggningar i enlighet medmedbestämmandelagen är därför enligtvår mening en metod som är betydligt överlägsen den "piska" som här Genom ^överiäggningarkan man gemensamt undanröja grundorsakernatill de konflikter det är fråga om.200 kr. som maximigräns för skadeståndvid olovliga konflikter är därvid som vi ser det helt tillräckligt. Upphävandet av den gränsen 1976 var ett olyckligtbeslut, och jag vill därför, herr^lalman, yrka bifall till ^reservalionen 2. Frågan om facklig vetorätt ^molnedläggning av företag har vi socialdemokrater tagit upp i ^molioner som behandlats i annat sammanhang. Vi harlagt fram ^konkreia förslag ^lill lagstiftning för ^atl trygga sysselsättningenoch skapa rådrum i samband med deomställningar som mänga gånger är nödvändiga att genomföra. Jag villdärför, herr talman, hänvisa tillvårt särskilda yttrande som är fogatvid arbetsmarknadsutskottets betänkande nr II. ^WENNERFORS ^(m): ^ledamöier har väckt en motion där man kräver alt skall upphäva 38, 39 och 40^§§ i lagen om medbestämmande iarbetslivet. Om inte det yrkandet^bifalles anhåller motionärerna ^atl denfråga som behandlas i dessa ^ire paragrafer skall bli föremål för utredning. Frågan gäller facklig vetorätt i samband medentreprenadavtal. ^Jusl denna fråga ^\ar ^inlebehandlad i del tidigare utredningsarbetet när vi 1976 fattade beslut ommedbestämmandelagen. Moderaternasrepresentanter i ^ulskotlet är inte beredda att hemställa om bifall till den första alt-satsen i motionen, som innebär helt enkelt skulle ta bort dessa paragrafer. Vi ^lycker alt detta är, somungdomar brukar säga, litet välhäftigt. Men del ligger enligt vår mening mycket i yrkandet ^atl denna fråga borde utredas. Vi har därför, herrtalman, genom ^reservalionen 1 ^velal följa upp detta krav frånmotionärernas sida. Jagyrkar således bifall till^reservalionen 1. ^LARS-OVE (vpk): Den verkliga ^besluianderätten ligger fortfarande fast förankrad hos ^elt ^fötal kapitalägare. Såväl ilönefrågor som när det gäller ^s. ^medbeslämmandefrågorstår företagen myckel starka. Under den ^borgeriiga regeringens lid har SAF och företagen allthårdare gått till offensiv ^mol våra^iniressen. Bolagen blir alltmer förhandlingsovilliga. Resultatet är välkänt: rationaliseringar,^sysselsäitningsminskningar, sänkt reallön osv. Listan kan göras lång. Nuvarande lagar och avtal försätterde anställda och deras fackliga organisationeri ett hopplöst ^underiäge i denna ^siluation. MBL ger oss mycket fö ^konkreia rättigheter. står facket ulan möjlighet ^atl sätta kraft bakom orden. Bolagen beslutar irealiteten fortfarande självsvåldigt i avgörande frågor. När arbetarna till sillförsvar ^ivingas ^ul i öppen konflikt, döms de ^lill allt högreböter och hotas med avsked. Borgarna vann i lotteririksdagen 1976 och fick igenom att ^200-kronorsgränsen togs bort ochförvärrade därmed situationen. Den^senasle lidens ^ulveckling på löneområdet liksom ^arbets- domstolens domar visar på nödvändigheten av ^atlkampen intensifieras. Vi kräver ^atlarbetarnas försvar skall avkriminaliseras och säger nej ^lill strejkböter och avsked som ^päföljdei^'.^MBL-avialsförhandlingar måste påskyndasoch skärpas, medbestämmandelagen för ^inle försvagas ^yllerligare utan tvärtompå avgörande ^punkier skärpas. Vi kräver ^atl förhandlingsrätten kompletteras med ^MBL-avial med åtminstone de^konkreia rättigheter och ^vetorätlsreglersom återfinns i ^LO:s ursprungskrav, exempelvis de anställdas självbestämmanderätt över löneformerna. Vikonstaterar slutligen att en ^ulvecklingbort från dagens orättfärdiga maktförhållanden på arbetsplatserna kan på allvarinledas först efter det ^atl den nuvarande borgerliga regeringen fallit. Detta är ^ell uttalande avverkstadsklubben vid ASEA i . Del kommer frän en helt vanlig ^verksladsklubb som genomfört mer än ett hundratal ^MBL-förhandlingar, som fött erfarenhetav lagen och som med den erfarenhetenoch den sakkunskapen verkligen kan uttala sig. Uttalandet påvisartre stora brister, och det är inga detaljer som man har lottat om här i ulan grundläggande^brisler. ^Arbelsköparna, dvs. Svenska arbetsgivareföreningens medlemmar, har istort sett all makt all genomföra sin vilja. Om arbetarna kämpar vidare och tvingas ^lill ^konfiikt kan de straffas med böter och avsked. I lagen saknas nästan ^hell konkreta rättigheterför fackföreningen. Redan när lagen^anlogs ansåg flera remissinstanser ^atl del fanns ^brisler när det gäller arbetslivels förnyelse. Men dessasynpunkter kom i skymundan till följdav reformistiska dimridåer, illusionsnummer som kan betraktas somårhundradets ^flop. Allt fler inser de^slora bristerna i medbestämmandelagen. I den kapitalistiska krisen har deninte hjälpt mot nedläggningar, avskedanden, ^permitte^ringar, inskränkningar, rationaliseringar,struk^turomvandlingar, ^lönened-^pressningarosv. Fackföreningarna runt om i ^landei har, liksom verkstads-klubben vid ASEA i , reagerat ^mol lagens utformning. Senast reageradetjänstemännen på ^SIF:s kongress. SIF är med sina 290 000 medlemmar till storleken del ^iredje förbundet på ^LO-TCO-omrädet. På sin kongress slog SIF fast att man inte borde utdöma^sirejkböter, att strejkrätten bordeutvidgas och ^atl vetorätten borde utvidgas när del t. ex. gäller nedläggningaroch avskedanden. Vid ^MBL;sinförande pekade kommunisterna på alt lagen innehöll vissa förbättringar, t. ex. utvidgningenav förhandlingsrätten, informationsmöjligheterna samt den begränsade vetorätten.Men dessa förbättringar stod inte i någon relation ^lill intressekampen påarbetsplatserna. Kapitalets makt ikraft av dess ägande tillproduktionsmedlen är orubbad. ^SAF:s ^§^ 32 sopades ^inle under mattan utan pulsades i stället upp och harnu ^fölt en ny glans. I arbetarnasdagliga intressekamp gäller det att fö en rimlig lön, att fö rimliga arbetsförhållanden och att kunna försvarasitt ^arbele mot nedläggning. Detär i denna ^iniressekamp som arbetarna enbart har sin egen fackliga^siyrka ^atl lila till. Konflikterna upp^klår ju ^inle av okynne. avgörande frågor blir ^bakbundel av klasslagstiftningen kankonflikterna utmynna i strejker. Iflera avhandlingar, där man ^undersöki strejkernas orsaker, har del påvisats alt strejkerna äruttryck för klara missförhållanden. ^Arbelsköparnakan med lagen i ryggen konservera missförhållandena. Arbetarna straffas med ^sirejkböter och avsked,^därföralt de försöker att ^rälla ^lillmissförhållandena. - vid Bil& Traktor - är ett exempel på detta.Vad handlar den strejken om? Jo, arbetarna ville höja en låg och fast lön -som^inle på något som helst sätt förändrades genom en central uppgörelse-^lillen nivå som ^varjämförbar med lönenivånförändra grupper i samma fack. Frånförelagets sida sade man; Ni kan fö höjd lön om ni accepterar ^preslationslön. Del handlade alltså om utpressning. Priset var ökad arbetstakt. Med anledning av de mycket berättigadekraven pä hög lön och bevarande avden fasta lönen blev del konflikt. Med ^ell ^dåligl centralt avtal i ryggenkunde förelaget och utnyttja lagen och förhindra en rimlig lokal uppgörelse.Dessutom kunde man ^ådöma strejk-bötertvå gånger. Och det värsta av ^alll: man kunde tillgripa lagen och med dess hjälp avskeda. Detta är svensk^arbetsräitslagsliftning . De ^borgeriiga häri och ute i ^landei kan triumfera. Medbestämmandelagen har blivitvad de avsåg - ett redskap för ^arbelskö^parna. Men hur känner sig mina socialdemokratiska vänner? Har tvåårs praktisk erfarenhet av lagenfött er all inse att det behövs avgörande förändringar av ^arbetsrätlslagsliftningen eller ^länker ni fortsättaall lassa omkring i filttofflorna idessa frågor och tala ommedbestämmande, samråd osv.? Eller är del dags för er au tala om maktenpå arbetsplatsen, ^möjlighelerna alt utövamakt mot ^arbelsköparna, strejkrätt även lokalt, vetorätt i avgörande frågor och framför allt att kasta bort ^klassamarbetspo-^litiken ochge ert bidrag till en ^kampdugligfackföreningsrörelse? Först då kan niju med gott samvete säga ^atl en regeringsskifte skulle innebära förbättringarför arbetarklassen. Det ^sloraillusionsnumret vid införandel av medbestämmandelagen ^varju att parterna skulle fö träffa någon form avmedbestämmandeavtal ^enligl vad som stipulerades i 32 § i lagen. Närde förstamisslyckandena med lagen kom ute påarbetsplatserna sade de mest rättrogna socialdemokraterna att vänta bara - närvi för ett medbestämmandeavtal, då skall ni fö se på annat. ^Vänsierpartiet kommunisterna ifrågasatte redan1976 ^möjighelerna ^atl med SAFöverenskomma om att arbetsgivarna skulle fränhända sig makten pä avgörande punkter. Och vi har blivitsannspådda. T. o. ^m. LO har insett hopplöshetenalt förhandla och sä alt säga samarbeta sig fram ^lill makt. skall man tydligen avvakta ^valel och hoppas där fö en förbättring av lagstiftningen, så alt det går ^atl komma fram till någon form av avtal. Men man blir orolig. Vid ett studium av ^underiaget förförhandlingarna och de reservationersom LO och PTK gjort när det gäller maktfrågorna i medbestämmandeförhandlingarna finner man altöverensstämmelsen med detursprungsförslag som framlades av LO och PTK är ganska dålig. Det förslagetinnehöll ju bl. a. att facket skall ha rätt alt besluta att företagen skall införa såväl kort- som långsiktig planering,facket skall godkänna ^upplägg- ningen av ^personalarbelet i företaget, facketskall avgöra löneformen, facket skallha rätt att bestämma semesterns ^föriäggning, facket skall godkänna införande av och förändringar i datasystem. Trotsatt del i delta förslag finns avgörandebrister framstår det vid en jämförelse med det material som man förhandlat om som rena revolutionen, och det sägerju ^alll om de tankegånger somdet förhandlats om. Mest oroad blirman av de tankegångar som gäller ^medbesiämmandeom-^bud. Den som har minsta fackliga erfarenhet vetvad ett sådant system skulle innebära: en separering av viktiga frågor frånfacket till särskilda ombud. I stället för alt göra alla frågor till partsfrågor, förhandlingsfrågor, konstrueras enligt avtalet någonting som är skrämmande likt företagsnämndsorganisationen - dvs. man ställer frågorna på sidan omden ordinarie fackliga verksamheten.Inte skall väl fackets toppledning ställa fackföreningen åt sidan! Ett medbestämmandeavtalkan bara fö sill berättigande om del innehåller ^beslämda rättigheter. Det är fråga om fackliga vetorätter pä avgörandeområden, som vpk föreslagit i motionen 618 - exempelvis vid köp och försäljning av företag, mot nedläggning avförelag, ^mol avsked och ^permit^lering,^mol anställningsstopp och när det gäller personalpolitiken. Delta i kombination med kamp för en lokal strejkrättskapar en maktposition ål facket.Strejkrättens grundläggande betydelse för all flytta fram arbetarklassenspositioner har framför ^alll under desenaste åren ^ytteriigare ^undersiru^kits. En sådaninställning ^lill strejkrätteninnebär ^atl skadestånden på grund av strejk ^måsle utgå ur lagen. Det kan aldrigfrån arbetarrörelsens utgångspunkt vara riktigt att göra den fackligaintressekampen kriminell. Därför ställer vpk ^kravei om ^au alla strejkböter skall bon. ^l^ill fasthållande vid den gamla ^200-^kronorsregeln är därvidlag eneftergift åt ^arbeiarköparnas rättsuppfattning på arbetsmarknaden. i strejkböter alt föredra framför 300 och 400kr. Det allvarliga i den härlagen är möjligheten till avsked avstrejkande arbetare. Därför borderiksdagen uttala ^atl strejk aldrig kan vara saklig grund för avsked. Ett ^sådanl förslagbehandlades av , och enligt arbetsordning kan det inte framföras här . Men del för arbetarrörelsen grundläggande kravet ^atl ställa idagens intressekamp ute på arbetsplatsernaborde vara att strejk, ^oavsell vilken form den har, aldrig skall varasaklig grund för avsked. I ^vpk-motionen618 föresläs vetorätt förde fackliga organisationerna ^mol nedläggning av förelag, vid köp och försäljning avförelag, mot avsked och ^permitlering,^mol anställningsstopp och i personalpolitiken. Dessa krav avvisas avutskottet. Utskottet anför: "Den bakgrund ^mol vilken ^yrkandel bör ses - minskande ^sysselsältning inom företag ochhela branscher - är visserligenallvarlig, men den föreslagna vetorätten är ingen realistisk metod förall komma till rätta med problemen. Dessa ^måsle lösas på andra vägar." Vilka andra vägar,vill jag fråga ^ulskottstalesmannen,och vilka vägar har socialdemokraternanämnt när de undertecknat denna skrivning? I sitt särskilda yttrande harde i ston ^seU ^endasl sagt att man vill ha rådrum. Vilka åtgärder har manall föreslå mot denna ^arbeisköparmaki och vilka har man föreslagit, som skulle radikalt förändra situationen påarbetsmarknaden ? I ^vpk-motionen1670 tas en annan mycket viktig fråga upp, nämligen all de fackliga organisationerna skall ha vetorätt motinförandel av ^datorbaserade system vid företag och ^myndigheler. Dalatekniken ochdärmed följande ^robotisering av ^arbelslivet är ett mycket ^allvariigl problem . 1 alla nu förekommandefall har arbetsuppgifterna ^inle miljömässigtförbättrats. I stället har datatekniken och ^roboliseringen drivit pä ^utslagningen i arbetslivet.Datatekniken utnyttjas ^föratt motivera en hierarkisk och ^människoflentligorganisation, som leder tillutarmade arbetsuppgifter, minskadesociala kontakter i arbetet och även försämrade arbetsvillkor för de fackliga företrädarna. Även LO och PTK ställde nästintill ett vetorättskrav i sitt förslag till medbestämmandeavtal, när man krävde ^atl "facket skall godkänna införandet av eller förändringar idatasystem. Facket skall också ha^räll alt kräva ändringar i redan befintliga system." Men utskottetavvisar, trots dalateknikens uppenbara fientlighet ^mol arbetarna, alla former av ^vetorältskrav. I dessa fall behövs inga utredningar, ochdet visar även LO- och ^PTK-kraven. ^Ulskotlet hänvisar till utredningar om dalateknikens effekter på arbetsliv och ^sysselsällning ^saml^effekler pä näringslivetsutveckling. Alla dessa hänvisningar är undan^f^lykter som döljer oviljan att förhindra datorisering och^robotiseringens helvete. Vaddel gäller är alt förändra MBL lag som stöder arbetarnas ^iniressekamp för högre löner, rimligaarbetsvillkor och rätten alt fö ha sill jobb kvar. För ^della krävs altfredsplikten i lagen las bort, att skadeståndoch avsked aldrig för tillgripas mot strejkande arbetare och att facket genomvetorätt kan förhindra ^arbelsköparna att vidta åtgärder som strider motde anställdas intressen. ^Atl deborgerliga partierna ^inle understödjer en sådan politik är förståeligt; de ^ärju ^arbetsköparnas partier. Hur är det medsocialdemokratin? Är det här och nusom ett radikalt alternativ till ^borgeriigheten måste framläggas? Eller skall det bli samma politik som efter etteventuellt regeringsskifte nästkommande år? Vänsterpartietkommunisterna har ^lagl fram ett radikalt alternativ. Jag yrkar bifall ^lill samtliga ^vpk-motioner utom nr 895,618 och 349, som senare genom ett särskiltyrkande kommer att hemställa om bifall till. ^GRANSTEDT (c); Införandet avmedbestämmandelagen innebar ett viktigt steg på vägen mot en demokratisering av arbetslivet. Del var ett ^vikligt^sleg; det är viktigt alt betona attdet ^inle var någon ^slutföring av den här processen. En demokratisering av ^arbelslivet är nödvändigoch angelägen av flera skäl. Det första skälet är ^allmäni-principielli.Demokratin som ^besluistbrm är någontingsom vi länge har hyllat och anslutit oss till i ^samhällel i övrigt, och vi^lycker det är självklart alt de människor som mest berörs av beslut ocksåskall ha ^möjlighel att påverka hur de besluten utformas. Den principen ^måsle ^naturiigtvis också gälla under de limmar pådagen då man finns på sin arbetsplats.