prot · G209166 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag skulle också vilja fråga ifall man här i kammaren troratt man kan lösa skolans s. k. problem med åtgärder bara inom skolan. Jag harhört från socialdemokraterna att man begränsar sig till det. Jag skulle viljaveta om utskottet har diskuterat någonting; om utskottet inte ser utanförskolan på något vis och ser till den verklighet som eleverna och derasföräldrar lever i; sambandet mellan olika elevers olika erfarenheter ochupplevelser. Skolan har ju ett direkt samband med den verklighet som finnsutanför skolan. För au ta ett exempel från min egen kommun: Vilken verklighetmöter t. ex. barnen som bor i västra , där av barnen pålågstadiet är invandrarbarn, fördelade på 20 olika språknationer? Vilkenverklighet är det som barnen i andra klass på ett fritidshem i leveri, som ännu inte har slutat att kissa på sig och där man inte för någon kontaktmed föräldrar? Vilkenverklighet är det som möter eleverna utanförskolan och vilka åtgärder harutskottet att föreslå för att komma till rätta med de problemen? Sedanvill jag också något beröra frågan om religionsundervisningen, eftersom den harkommit upp i diskussionen här. Vpk föreslår att religionskunskap utgår urskolans verksamhet. Vi menar att det är tid att helt sekularisera grundskolan.Vi går alltså emot de krav som lagts fram från moderat håll att förstärkareligionens ställning i skolan. Man skulle göra tvärtom, menar vi i vpk. () kortgenmäle: Först vill jag till säga att jag med tacksamhetnoterar all också förutsätter ett positivt resultat av denhär försöksverksamheten för att det över huvud taget skall kunna bli något nyttbeslut i frågan om betygen. Sedantog upp frågan om betyg i tillvalsämnen och menade att detvarav praktiska skäl som socialdemokraterna gick in för sin linje. Hon sade inte var säker på att man skulle uppfatta de ämnen där det inte sattesbetyg såsom mindre viktiga därför att de inte blev betygsatta. Jag skulle dåvilja erinra om del som hände när man på gymnasiet tog bortbetygen från ämnet religionskunskap. Det visade sig då genast en ganskaavsevärd minskning i engagemang, intresse och arbetslust i det ämnet justdärför alt betygen var borttagna. Jag tror att det skulle bli en liknandereaktion när del gäller tillvalsämnena, om eleverna inte finge betyg i dem. Förattåtergå till debatten om resurserna har här flera gångerdragit upp det socialdemokratiska förslaget om att skolan /80skulle fö ytterligare 95 milj. kr, och jag har här försöktredovisa de skäl som utskottet haft för alt inte gå detta krav till mötes. Låtmig nu också peka på att den satsning på 300 milj. kr, som jag nämnde omoch som föreslogs i propositionen kommer att tillföras skolan successivt. /81 tillförs nära 80 milj. kr. och för /82ytteriigare 50 milj. kr. i form av ökade resurser. Skillnaden mellan detsocialdemokratiska förslaget och propositionens är därför så liten att jag intekan förslå hur kan fö denna lilla skillnad till en avgörandeambitionsskillnad mellan socialdemokraterna och övriga partier när del gälleralt skapa en bättre arbetssituation i skolan. Föriåt,jag höll på att glömma alt svara på fråga. Hon ställde frågan varföruislagningen ökar i förskola och skola. Del är klart att det har att göramed omständigheter som ligger utanför själva skolan och att del också därbehövs ett ålgärdsprogram som berör förhållandena utanför den. Men vi kan välsäga att hela den här propositionens och utskottets tankegångar är ensamordning av åtgärder som gäller samspelet mellan skola och samhällsliv. () kort genmäle: resonemang om betygen i tillvalssektorn innehöllallmänna funderingar om betyg som knappast stämmer överens med vare sigpropositionens eller utskottsbelänkandels allmänna syn på betygen, men det därför väl klara ut med sig själv. Angåenderesurserna handlar vårt förslag om att man redan nu skall göra insatser för attförbättra arbetsmiljön i skolan. Vi kan inte förslå vad det kan vara för felatt göra det redan lill det läsår som skall börja och varför manmåste vänta lill 1982/83 på de stora resurssatsningarna. Det kan inte vara såatt slatsfinansiella skäl gäller i väldigt stor utsträckning det ena budgetåretmen inte alls det andra budgetåret. Jag har en känsla av att det har gåttprestige i frågan och alt det enbart är av prestigeskäl som de borgeriiga intevill ansluta sig till det socialdemokratiska förslaget. Jag beklagar dettadärför att jaganseratt skolan behöver förstärkning i form av flera vuxna redannästa budgetår. INGALANTZ (vpk) kort genmäle: säger att de problem när det gäller uislagningen iförskola och skola som jag lar upp har samband med saker som händer utanförskolan. Jag tycker att del är eu märkligt synsätt - del verkar som om utskottettrodde att skolan existerade i ett tomrum utanför del övriga samhället. Det ärmärkligt alt man inte ser sambandet för eleverna mellan det som sker inom skolanoch det som sker utanför skolan. Det allvariigaste i diskussionen om läroplaneni propositionen och i utskottsbetänkandet är den totala avsaknaden av densamhällsanalys som behövs för att man skall fö en skola som fungerar bättre ochsom bättre tillvaratar arbetarklassens barn. Den samhällsanalysen saknas näranog helt. Det understryks också av det sätt på vilket utskottets talesman härdiskuterar den frågan. LINNEAHÖRLÉN (fp) kort genmäle: Till vill jag säga att mitt resonemang om betygensåvitijag förstår överensstämmer med propositionens. När det gäller resursernaär del en betydande satsning som föreslås i propositionen och därmed också avutskottet. Det kan ingen förneka. För ber jag bara alt fö citera vad somslår i utskottsbetänkandet på s. 44: "Framhävande av arbetslivet som etthuvudområde i del aktuella läroplansförslaget markerar ytteriigare den viktområdet bör tillmätas då huvudmomenten utformas i olika ämnen." Inläggen från ledamöterna av utbildningsutskottet bestyrker intrycketall det finns en bred samling kring de huvudprinciper som förslaget till nyläroplan för bygger på. Jag kan på den punkten helt instämma i vadClaes Elmstedt sagt under debatten. Somjag sade tror jag att en sådan samling är viktig. Politiska partieroch fackliga organisationer kommeratt stå bakom den nya läroplanen när den skallbörja omsättas i praktiken. Jag ser detta som ett viktigt bidrag till denarbetsro i skolan som särskilt lärarna ofta efterlyser. Medhänsyn lill denna enighet kan jag nöja mig med bara ett par kommentarer tillutskottets ledamöter. berörde i sitt anförande vad utskottet skriver omresursfördelningen. Jag har noga läst vad där slår och kan inte finna annat änatt det helt överensstämmer med vad som sägs i propositionen. De grundläggandereglerna för resursanvändningen lades fast i SIA-beslutet och i beslutet om delnya statsbidragssystemet. Någon förändring av de reglerna föreslås inte ipropositionen. Däremot redovisar vi hur vi räknat fram resurstillskottet. Delinnebär inte all man binder resursanvändningen ute i kommunerna. Men, herrtalman, mot bakgrund av den enighet om skolans kunskapsförmedlande uppgift somdemonstreras i den här debatten vore del underligt om man inte vidresursanvändningen beaktade behovet av ökad satsning på grundläggandefördighetsträning på olika stadier i skolan. Detta har trots allt varit en delav det bärande motivet för en del av det resurstillskott som regeringenföreslår och utskottet tillstyrker. OveNordstrandh log upp frågan om sambandet grundskola-gymnasieskola. Denförändring som vi föreslår är, som jag sade i mitt anförande, enligt våruppfattning en förutsättning för del friare siudievalet. Om man på moderat hållhar en annan mening beklagar jag det. Det innebär nämligen att man skulle varaberedd att skapa faktiska återvändsgränder i , och jag trodde attdet rådde enighet om att det är något som bör undvikas. Grundskolanskall utformas utifrån sina egna villkor och sina egna förutsättningar, intestyras av kraven från efterföljande skolformer. Det är vår utgångspunkt,och vitroratl del är möjligt att åstadkomma detta utan att man får de negativaeffekter som målas upp i den moderata partimolionenochsom härtalade om. 1propositionen pekar vi på ett antal åtgärder som bör vidtas för att undvika altdel slopade kravet på särskild kurs i matematik och engelska för tillträde tillvissa linjer i gymnasieskolan skall vålla problem på dessa linjer. Jag menartvärtom att den friare ställningen för både grund- och gymnasieskolan kaninnebära något positivt för kvaliteten också i gymnasieskolan. Låtmig erinra om att vi i propositionen aviserar en översyn av språkprogrammet igymnasieskolan. Myckel talar för att en sådan översyn kan leda fram till enbättre språkutbildning än vi nu har. Jag tror att och jag kanvara överens om att det är angeläget. Därmed borde man från moderat håll kunnaansluta sig till propositionen i den delen. Baraen sak till, som delvis hänger samman med detta: tog upp fråganom ämnena fysik och kemi.- När jag säger all den nya inriktningen bör betyda enorientering bort från traditionellt stoff, främst i fysik och kemi, och attåtskilliga läromedel har en besvärande ämnescentrering, brist på utblickar ochen hög abstraktionsnivå menar jag givetvis inte att man i undervisningen skallavstå från alt ge nödvändiga grundläggande faktakunskaper i t, ex. fysik ochkemi. Men om man verkligen vill stimuleraintre.sset för naturkunskap, måste skolan sätta in de enskilda ämnena ipraktisk tillämpning i samhället. Undervisningen måste förnyas på ett sådantsätt att eleverna upptäckeratt kunskaper i naturkunskap och teknik behövs föratt man skall kunna fungera i dagens samhälle. Därmed tror jag att man lagt denbästa grunden för fortsatta studier inom de ämnesområdena i gymnasieskolan, () kort genmäle: Jag tänker bara ta upp det som statsrådet direkt vände sig tillmig om, nämligen den resursfördelning som finns angiven i propositionen och somvi i utskottet i enighet har vänt oss emot. Detär mycket svårt att utläsa om det som anförs om resursfördelningen enbart är enolycklig utformning av flera sidors text i propositionen eller om det rör sigom en medveten flört med vissa lärargrupper. Applåderna från lärargrupperna hari varje fall inte uteblivit, och jag har inte sett all folkpartiregeringen pånågot vis försökt korrigera den bild som man i lärarkretsar har skapat sig.Folkpartiregeringen har inte försökt tala om att man inte avser encentralreglering av resurserna med styrning til! vissa ämnen ef.er vissalärargrupper. Regeringenförsöker alltså sitta på två stolar . Man vill både framstå som allagoda gåvors givare till vissa lärargrupper och som förkämpe för lokalbeslutsrätt. Men detta höll inte vid utskottsbehandlingen. försökatt sitta på två stolar fick till resultat att man föll mitt emellan dem. OVENORDSTRANDH (m) kort genmäle: Jag tror fortfarande, fru skolminister, att det är olyckligt att heltavskärma från gymnasiet. skall väl ändå även ifortsättningen förbereda för fortsatta studier i en eller annan form. Detgäller naturligtvis både gymnasiet och andra studieformer. Då är det välrimligt alt den som redan i avser att gå vidare till studier somkräver vissa förkunskaper genom sitt studieval i kan förbereda sigför dessa kommande studier i stället för att böria dem så att säga frånscratch. Beträffandeämnena fysik och kemi var del riktigt uppfattat av skolministern att jaghävdaratt man inte genom en hel del tal om att ämnena skall sältas in i sittsamhälleliga sammanhang osv. för blanda bort del faktum att dessa ämnen tillsin övervägande del fordrar faktakunskaper. Man måste alltså lära sig defysikaliska och kemiska sammanhangen, t. o. m. formler och liknande. Detta förinte komma på efterkälken genom tal om att del hela skall in i ett störresammanhang. Här är det fråga om alt helt enkelt lära sig, att åter och återlära så gott man kan. Först vill jag la upp vad hade att säga om vårskrivning om resurserna och resursanvändningen. Jag tycker alt det skall mycket illvillig läsning av vad vi har skrivit i propositionen för att man skall kunna tyda det såsom gör och som man också kan Nr 166 spåra i utskottetsskrivning. Vi har givetvis inte avsett någon styrning - det Tisdaeen denskulle vara emot statsbidragsreglerna. Detta är ett sätt att beräknaresurserna 5 jpj jg-g för , och dåmåste man utgå från vissa veckotimpriser. måste alltså göra etträkneexempel för att kunna demonstrera vad det är fråga Läroplan för om.Sedan vill jag naturiigtvis också understryka betydelsen av att dessa pengar i sin huvuddel dock går till att förstärka den träning avbasfärdigheter som vi alla gemensamt ser som en huvudsak inom hela dettaläroplansförslag och det läroplansbeslut som skall fattas. Detförefaller svårt för och mig att finna en gemensam grund attstå på när det gäller frågan om gymnasiet och . Delvis tror jag detberor på skillnader i formuleringar men möjligen också på olikheter iuppfattning. Min bestämda uppfattning är att studierna i gymnasieskolan intekommer att bli lidande. Del kan vara befriande för många elever att inte behövabestämma sig för . Under de rörliga år då de går i högstadiet skall de fömöjligheter att utvecklas, att finna sig själva och då inte behöva känna sigbundna av eller inlockade i en återvändsgränd utan frihet att välja. Skolanskall ha resurser, inte minst undersista grundskoleårel och i början avgymnasieskolan, för att fylla i de luckor som eventuellt kan ha uppstått. Närdet gäller fysik och kemi vill jag bara påminna om att det har varit och är ettav våra stora bekymmer att alltför få elever finner vägen tillnaturvetenskaplig och teknisk utbildning. Vi kan möjligen spåra en litenljusning på det området i årets antal ansökningar till dessa linjer, men jagtror - det har också underbyggts av undersökningar som gjorts - att en viktigorsak till det hittillsvarande förhållandet är att man upplevt undervisningensom alltför teoretisk med alltför liten anknytning till praktiska erfarenheter.Det är min övertygelse att man efter de vägar som vi har antytt skall kunnafinna möjligheter att - utan alt eftersätta kvaliteten - på ett annat sätt änhittills förankra kunskaper i dessa ämnen i elevernas erfarenhetsvärld, inteminst därigenom att man förstärker undervisningen i dessa ämnen på lägrestadier. Man förankrar då ämnena i elevernas egen erfarenhetsvärld och isamhället runt omkring. Jag tror ändå inte att pluggande och åter pluggande avformler är det allena saliggörande. () kort genmäle: Del är bra med extra resurser att förstärka baskunskapsundervisningenmed. Vi tycker att dessa förstärkningsresurser borde kunna tas fram redantidigare än en bit in . Men det är på del lokala planet de skallfördelas för au det skall göras på det mest effektiva sättet, dvs. så att deförstärker undervisningen särskilt för de svaga eleverna. Jagär inte illvillig i min tolkning av vad som står i propositionen, I så fall skulle jag knappast ha fött med mig företrädare för alla partier i utbildnings utskottet. Folkpartisterna reserverar sig inte heller. Del fönns ipropositionen alltså-omjagärsnäll nudå-enoklarhetavstort mått. Denna oklarhet härav lärarorganisationerna tolkats så att man kan förhandla sig till pengar tillvissa 79 Del ärdärför utskottet med stort allvar uttalaratt utbildningens kvalitet avgörs ipolitiska former. Del är inte en förhandlingsfråga. Här har alltså folkpartietlåtit pennan slinta, medvetet eller omedvetet. OVENORDSTRANDH (m) kort genmäle: Jag kan inte komma ifrån all grundläggande insikter i alla ämnen menspeciellt i de två vi nu diskuterar - fysik och kemi - är absolut nödvändigaför den fortsatta förståelsen av sammanhangen i natur, miljö och teknik, somjag redan har sagt. Alt tala om att det skulle vara snudd påspecialistutbildning att ge grundläggande insikter i dessa ämnen, som detantyds i propositionen, tycker jag är en liten aning oroväckande. Det sy ftarjag faktiskt inte på något sätt till med milt pläderande för dessagrundläggande insikter. Harman inte de grundläggande insikterna fortsätter inte intresset för studier i dehär ämnena, som vi eftersträvar alt så många som möjligt skall ägna sig åt. Detär kanske ett mödosamt arbete i skolan -jag har själv upplevt del - men det geravkastning. StatsrådetBIRGIT , som meddelat att hon i samband med behandlingen av detta ärendeämnade besvara () anmälda interpellation,1978/79:184, om specialundervisningen i , erhöll ordet och anförde: Först några ord till . Om det som har skrivits ipropositionen skulle ha missuppfattats av lärarorganisationerna kan jag integärna göras ansvarig för det. Idiskussionen med om fysik och kemi vidhåller jag aU vi måstefinna någon medelväg mellan en total utsuddning av ämnesinnehållet - det kandet inte på något sätt bli fråga om - och att gå vidare till meraspecialiserade studier. En medelväg bör kunna finnas. Del är den vi försöker geuttryck för. Del gälleratl bygga uppdeämneskunskapersom behövs föralt fungera idet dagliga livet i vårt komplicerade samhälle. Jag har fattat det så att jag nu direkt kan övergå lill att svara påden interpellation som ställt till mig. har i sininterpellation ställt följande frågor till mig: Vilken policy för framtidensspecialundervisning slår den folkpartistis-ka regeringen för? Avser regeringen lägga förslagom en avveckling av speciallärar-ijänslerna? Vilka åtgärder avser regeringenvidtaga för att öka speciallärarutbildningen och ge den en överensstämmelsemed gällande kursplaner? Genomriksdagsbesluten om en reformering av skolans inre arbete blev det möjligt attlokalt fatta beslut om nya arbetsformer inom (prop. 1975/76:39, UbU1975/76:30, rskr 1975/76:367; prop. 1977/78:85, UbU 1977/78:21, rskr1977/78:260). En grundtanke med reformen är att möjliggöra ett effektivare ochbättre utnyttjande av existerande resurser genom friareanvändning av desamma. När del gäller försiärkningsresursen och fördelningen avdenna bör enligt beslut centralt bindande regler ej utfärdas,eftersom det skulle strida mot reformens syfte. På de centrala organen bör istället ankomma att bestämma målen för verksamheten och att ge råd och hjälpför att man lokalt skall kunna uppnå dessa mål. Specialundervisninganordnas inom arbetsenhet eller klass och, för elever med uttalade svårigheter,i särskild undervisningsgrupp. När del gäller undervisning i klass eller arbetsenhetär det - som framgår av riksdagsbesluten-angeläget att sträva efter störstamöjliga integration av speciallärarnas insatser med de övriga lärarnas arbete iklassen eller arbetsenheten. Grundtanken bör således vara all även de svagaeleverna är kvar i sin normala miljö under skoldagen. Detta uteslutersjälvfallet inte alt speciallärare tar hand om några elever igrupprum för att arbeta särskilt med vissa moment i de olika ämnena. ÅkeGillström har i interpellaiionen hänvisat lill att () ien rapport påtalat att fördelningen av försiärkningsresursen ingalunda föttden behovsorientering som beslutet innebar. Han har vidare uttryckt att"stark oro förmärkts över alt specialundervisningens resurser försvinner,t. ex. till förmån för mindre klasser". RRV.srapport (1978:228) är en undersökning av förstärkningsresursens fördelning ikommuner i tre län. RRVkonstaterar sammanfattningsvis all undersökta kommuners fördelning avförsiärkningsresursen inte nämnvärt förändrat föregående års fördelning avresurser vare sig med avseende på olika ändamål och verksamheter eller mellanolika rektorsområden. Varken den del av förstärkningsresursen som utgår direktlill kommunerna eller den del som fördelas av länsskolnämnderna(länsskolnämndsresursen) har i nämnvärd utsträckning fördelats på ettbehovsorienierai sätt-resursen har fördelats påfallande jämnt mellan kommunernainom länen och mellan rektorsområdena inom kommunerna. Det primära syftet medfördelningen - au elever med skol-svårigheter i högre grad än tidigare skullekompenseras resursmässigt -förefaller enligt RRV inte ha lillgodosetts. BeträffandeRRV:s undersökning är den begränsad till tre län, varav inget storstadslän.Dessutom kom riksdagsbeslutet om del nya statsbidragssystemet så sent undervåren 1978 att kommunerna inte hade någon större möjlighet all inför läsåret1978/79 göra mer omfattande förändringar i sina traditionellaplaneringsmodeller. Det är därför enligl min mening tveksamt om man skall dralångtgående slutsatser av resultat från en så begränsad undersökning.Skolöverstyrelsen (SÖ) har i uppdrag att utvärdera statsbidragssystemet samtatt redovisa erfarenheterna därav i samband med den åriiga anslagsframställningen.Enligt vad jag erfarit har SÖ för avsikt au påbörja enundersökning av bl. a. förstärkningsresursens användning. Närdet gäller fördelningen av förstärkningsresursen vill jag framhålla au det ärav största vikt att denna fördelning sker med utgångspunkt i elevernas behov.Detta utesluter dock inte att man vidtar generella åtgärder, som en 6 protokoll 1978/79:166-167 minskningav undervisningsgruppernas storlek, om skäl härför finns. Det är dock avstörsta vikt att den återstående delen av förstärkningsresursen är tillräckligtstor för att täcka de behov som kan finnas av speciella insatser för elever medsärskilda svårigheter. Denna syn på fördelningen av förstärkningsresursen harockså uttryckts i utbildningsutskottets betänkande 1975/ 76:30. Närdet gäller fråga om regeringen avser att lägga förslag om enavveckling av speciallärarljänsterna är mitt svar att delta inte är aktuellt.Jag vill erinra om vad som anfördes i SIA-propositionen att det är viktigt attlärare med specialpedagogisk utbildning med sin utbildning och erfarenhet ingåri arbetslaget. BeträffandeÅke Gillsiröms tredje fråga om speciallärariinjen vill jag framhålla följande.Utbildningen på gren 1 utökades kraftigt under /76 med ca 50 %till 936 utbildningsplatser. Denna kapacitet har behållits oförändrad. Bristenpå behöriga speciallärare varierar kraftigt mellan olika kommuner. Jag hardärför sett det naturligt att i första hand inrikta ökningen avutbildningskapaciteten på den kategori icke specialutbildade lärare som redantjänstgör inom specialundervisningen. Jag föreslog därför i budgetpropositionen(prop. 1978/79:100) en utökning av den särskilda, decentraliserade utbildningenav speciallärare på gren 1 med 96 platser till 168 platser fr. o. m. läsåret1979/80. Denna utbildning är avsedd för obehöriga speciallärare i grundskolansom tjänstgjort som sådan lärare. För att motverka den skillnadsom föreligger beträffande tillgången på behöriga speciallärare mellan olikakommuner i landet har regeringen vidare föreskrivit all hänsynskall tas till del lokala behovet av speciallärare vid fördelningen avantagningsplatserna till den reguljära utbildningen på gren 1. När det gällerdimensioneringen av speciallärarlinjen i övrigt föreslog jag vidare ibudgetpropositionen en ökning av talpedagogutbildningen på gren 2 med 4 platseroch en ökning av gren 3 med 18 platser fr, o. m. /80. harinte haft något alt erinra mot mina förslag lill dimensionering avspeciallärariinjen (UbU 1978/79:33, rskr 1978/79:273). Närdet sedan gäller innehållet i kursplanerna för speciallärarutbildningen ärdeten fråga som bör bevakas av universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) och berördalinjenämnder. Enligt högskoleförordningen fastställer UHÄ utbildningsplan förlinjen. Vid varje läroanstalt som anordnar linjen skali vidare finnas en lokalplan. Lokal plan samt kursplan fastställs av linjenämnden. Ansvaret fördetaljutformningen av utbildningen vilar således på ansvarig linjenämnd vid denlokala högskolan. Underden nya högskolans första år har - helt naturligt - den nya planeringsordningeninneburit vissa oklarheter och svårigheter. påpekande avsvagheter i speciallärarutbildningen torde i första hand ha sin grund i sådanabrister i utbildningsplaneringen som har att göra med övergången till en nyplaneringsordning. Del är UHÄ:s uppgift att följa utbildningen och vidtanödvändiga planeringsålgärder. Enligt vad jag erfarit följer UHÄ nogautvecklingen, bl. a. genom besök vid berörda högskolor och i konferenser medolika grupper av ansvarig personal.