prot · G209154 · 1978-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till den arbetsbelastning kammaren harunder dessa sista arbetsveckor harjag dock inskränkt mitt anförande lill de urmin synpunkt mera väsentliga frågorna. När det gäller skogspolitiken som måloch medel mera allmänt och ur principiell synpunkt nöjer Jag mig därför i dagmed atl hänvisa lill del särskilda yttrande som är avgivet av decenterpartistiska ledamöterna i ulskotlei. FårJag sedan, herr lalman, någol beröra del som log upp i sittanförande. HerrLundkvist säger här atl den slora faran för skogsvården och den kommandeskogsproduktionen är de slora brister som flnns inom prival-skogsbruket ochframför allt bland de små skogsägarkategorierna inom privatskogsbruket. Dettaär ell både intressant och djärvt påstående, skulle jag vilja säga.Skogsutredningen försökte under pä 1970-ialelalt bl. a. analyseraden här situationen. Men trots all den kunskap som i skogsuiredningen varförsamlad i form av experter och specialister lyckades den inle komma fram tillsamma slutsats som . Det skulle därför vara intressant atl fäveta var har fått sin sakkunskap ifrån. Fårjag sedan också sägaalljag,när slutligen lar upp frågan om etlskogligi handlingsprogram och talar om skandal och ovilja, tycker del finnsanledning alt påminna om atl allt har sin lid och sin plats. Under de veckorriksdagen har kvar får vi vid tvä tillfällen - dels när vi diskuterar deskogliga stimulansåtgärderna, dels när vi diskuterar aktieköpet i NCB och Södraskogsägarna samt statens skogsengagemang i övrigt - la uppjusl denproblematiken. Jag tycker däremot inle atl den hör hemma här, när vi diskuterardenkommandeskogsvårdslagen,dess verkningar osv.,som vi har biträtt. Jagyrkar, herr talman, bifall lill den centerpartistiska reservationen och iövrigt till utskottets hemställan. I detta anförandeinstämde () och (). () kortgenmäle: Hell kort lill om skogsvårdsavgiften och våra motiv föratl använda oss av den. Vitycker för vår del att del i och för sig är rätt naturligt atl man också inomskogsbruket som kollektiv kan solidariskt medverka lill atl utjämna de skillnader som finns pågrund av olika möjligheter all driva skogsbruk, så att man ekonomiskt kanhjälpa dem som har sämre förutsättningar. Detta är del motiv som har väglettoss när vi på det här sättet vill utnyttja skogsvårdsavgiften. Deneftersläpning som man kan konstatera när det gäller vissa delar avsmåskogsbrukei irorjag är ofrånkomlig-och del misstänker Jag att AndersDahlgren kan hålla med mig om när han för tänka efter - eftersom vi inomstora områden har mycket splittrade enheter. Det är små bitar, där det ärpraktiskt laget omöjligt all driva ett rationellt skogsbruk. Vi har storabekymmer när det gäller att man i dessa enheter skall kunna fö fram enordentlig skogsvård. Där finns det otvivelaktigt - i varie fall som Jag harförstått det - betydande bekymmer för att Just den rad av insatser som Jagnämnde icke blir gjorda. Här har vi en möjlighet all kunna la fram mera virkeoch i någon mån täppa igen råvarusvackan. Jagharsagt att del finns många skogsägare som sköter skogsvården på etlutomordentligt sätt. Men vi har också många skogsägare som, eftersom de kanskeinle är beroende av den här skogsbiten i samma grad som den som ärsjälvverksam, sköter skogsvården dåligt. Där finns insatser att göra. Jaglalade om en skandal, , och anledningen till att jag log uppdenna fråga redan nu är att tiden hastar. Om vi i en begynnande högkonjunkturtill hösten icke får fram virke för att klara sysselsättningen och klara debehov som föreligger inom den skogsindustri som staten med olika medel harförsökt hjälpa ur en mycket svår situation, så betraktar jag det som en storskandal. Det kan inte få vara på det sättet att staten först med olika medelskall hjälpa industrin alt komma på fötter igen, och sedan skall vi få ta handom dem som blir arbetslösa därför att råvara inte kommer fram tiil industrin,av skäl som känner till lika bra som Jag. Riktlinjerför skogspolitiken, m. m. () kortgenmäle: Del var inte myckel till svar som Svanie Lundkvisl lyckades mobiliserai angreppet på de små skogsbruksägarna. Vilkai det här landet är del som har åstadkommit de slora kalylorna som vi sedan vartvungna att lagstifta mot här i ? Var det de små skogsbruksägarna?Vilka är det i det här landet som använder de kemiska medlen som väcker sådanoro och som vi också behandlat i ulskotlsbetänkandet? Är del de småskogsägarna? Altderas fastigheter är små ärju inget skäl att säga att de inle bedriver ettrationellt skogsbruk eller atl de inte skulle bedriva en god skogsvård. Detärju så-och det är väl en tanke som inte är främmande-all vi idet här landet för att fö större styrka ofta organiserar oss fackligt och iekonomiska föreningar. Jag uppfattar del som sagt så, alt hanpåstår alt skogsägarrörelsen har inle genom sina föreningar lyckats få fram denskogsvård som man skulle kunna begära, och del lyckerjag är etl felaktigtpåstående. Närdel gäller skogsvårdsavgifterna är det ändå på det sättet alt det system somSvanie förordar har i sig stora inbyggda orättvisor. Riktlinjerför skogspolitiken, m. m. skogsvårdsavgiften betalasav alla skogsmarksägare skulle förslaget innebära atl skogsmarksägare somnormall inte - eller låt mig säga aldrig - använder kemisk röjning exempelvisutan normalt använder röjning skulle få betala en högre avgift, vilkenskulle gä till domänverket, till statens skogar, till bolagsskogarna, tillkyrkans skogar. Del är dessa sistnämnda som i allra högsta grad använder kemiskbearbetning. Och ni har Ju i ert förslag framhållit att om kommunen säger skall bekämpa på mekanisk väg, så skall man få pengar avskogsvårdsavgiftsmedel. Del betecknar jag som ett säll att ta från de små föratl ge till de stora, och del är ell system som vi inte ställer upp på. Närdel gäller den virkesskandal som ännu inte finns-och som jag hoppas inte skallkomma - men som befarar skall komma vill jag ställa frågan:Menar Svanie Lundkvisl, som talesman för socialdemokraterna, atl enskogsmarksägare skall tvingas leverera virke, även om det i virket inte finnsnågon lönsamhet? Eller delar uppfattningen altskogsmarksägaren alltid skall ha betalt för vad det kostaratt ta fram virketlill industrin och därefter ha ett roinelto? () kortgenmäle: Det kan naturligtvis inle vara obekant att vi harbekymmer med atl få fram råvara, även råvara som skulle kunna las fram på ettlönsamt sätt. Jag har studerat tidningen och har sett att inte minstskogsägarrörelsen och LRF har uppmanat medlemmarna inom skogsägarrörelsen attavverka för.alt visa den solidaritet som är nödvändig för atl de insatser somhar gjorts från samhällets sida skall få den effekt som jag föreställer mig attvi båda är överens om att önska, nämligen att vi skall komma ur de bekymmer somvi har inom skogsindustrin. Idet läge vi riskerar alt hamna i - brist pä skogsråvara och arbetslösamänniskor i en högkonjunktur inom skogsindustrin när industrin behöverkonsolidera sig - och efter den skogspolitik som har bedrivitsärdet enligt min mening ingenting mindre än en skandal, om detta problem ickekan lösas. frågar: Hur skall vi klara detta? Vi har redantidigt påpekat nödvändigheten av att med stimulanser åstadkommaförbättringar, och vi har lagt fram förslag. Men del tog mycket innanregeringen fick fram en proposilion om skogspolitiken. Jag föreställer mig alläven begriper att det nu är sent. Men Jag upplever det som atlhan menar alt vi bara skall ge upp och låta de människorsom arbetar inomskogsindustrin ta smällen, för det finns ingen lösning pä problemet. Närdet gäller de små skogsbruken gick över till alt tala om andraålgärder än dem Jag nämnde. Det är väl ändå ofrånkomligt atl vi i detta landhar ganska många splittrade, små enheter, som skulle kunna brukas på ettbetydligt förståndigare sätt. Och nog har som skogsman när hanhar varil ute i bygderna upplevt alt det är myckel ogjort på de små enheterna,när det gäller både röjning och avverkning av avverk- Och nogfinns här insatser atl göra som motiverar atl vi också här försöker ta etlextra tag, och det är vad vi har uttalat oss för. ANDERSDAHLGREN (c) kort genmäle: Jag är på del klara med alt det finns insatser att göra. Vad Jag harreagerat mot är alt Svanie Lundkvisl ensidigt har inriktat sig på det mindrebondeskogsbruket och sagt alt del är där insatserna måste göras. Vi kan varaöverens om alt vi kan göra slora insatser i det totala skogsbruket, men pekainte ut en grupp på detta sätt - det är inte rättvist. Delfinns fortfarande lönsamhet när det gäller sluiavverkningarna, men det finnsingen lönsamhet när det gäller gallringarna. kan gå lilldomänverket, som har förklarat atl det norr om över huvud taget inlefinns lönsamhet i någon form av avverkning. Jagdelar uppfattningen alt vi hade behövt få fram stimulansåtgärder. Svårighetenhar varil alt fö fram stimulansåtgärder som det kunde gä alt fö politiskenighet om. för vi dessa åtgärder, men Jag erkänner gärna att del är sent,eftersom vi hade behövt ha dem . Det vore också bra om herrLundkvist kunde ha litet förståelse för att viljan att göra stora avverkningarhos dem som äger skogsägarrörelsens industrier, medlemmarna, i någon mån kanha påverkats av all man inte visste vad slutresultatet skulle bli då riksdagenännu inte hade fattat någol beslul. Jagtror att med den skogsvårdslag som kommer att anta får vi enskogsvärdsform som kommer att ge oss en högre produktion. Men vi kommer aldrigatt fö en skogsvärdslag som tvingar industrin att betala elt sådant pris atldel blir lönsamt alt avverka. Det problem som talar om är,herr talman, mer ett problem som beror på skogsindustrins bristande lönsamhetoch förmåga atl betala del pris som behövs än det är elt skogslags- ochskogsvårdsproblem. Riktlinjerför skogspolitiken, m. m. Andrevice talmannen anmälde all Svanie anhållit att til protokollet föantecknat att han inle ägde rätt till ytterligare replik. HANS (): Det är beklagligt atl skogspolitiken, som kommer att ha verkningar intebara för skogsnäringen utan för hela vårt land under många tiotal år framåt,skall drivas igenom i jäktets tecken. Mycket som efter debatt här annars hadekunnat ge den praktiska tillämpningen av lagens regler en fast stadga blir nuosagt. Det måste därför betonas att den omständigheten all någonting här inlevidrörts ingalunda betyder att allt är bra utan bara atl debatten varitofullständig. Här hade annars varil rätta platsen atl diskutera t. ex. ändamåletmed den skog som vi skall ha , att diskutera inflytandet frånfriluftslivet, näringslivet, sysselsättningskrav, skogens och skogsmarkensbiologiska produktionsförmåga och myckel annat. för jag tyvärr inskränka migtill några allmänna kommentarer. Förstoch främst måste jag beklaga den ton av misstroende mot den enskildeskogsägaren som präglar förslagel till ny skogsvårdslag. Riktlinjerför skogspolitiken, m. m. bra när del centraltbestäms inte bara när skog skall avverkas ulan också hur den skall avverkas.Låt det hittillsvarande goda samarbetet mellan skogsägare ochskogsvårdsstyrelse beslå med vänskaplig rådgivning i stället för piskan påryggen. Annars är vi en bra bit på väg mot en funklionssocialisering. Efterdessa kritiska synpunkter ärdet på sin plats alt ge Jordbruksministern enkomplimang för en proposition som visseriigen knappast flödar över av djärvasatsningar men som är en realistisk kompromiss mellan vad erfarenheten harlärt oss och vad skogsutredningen utrett eller inle utrett. inte brytt sig om direktiven i vad avser kartläggning av den framtidaavverkningspolitikens konsekvenser i miljövårdshänseende. De var utredda avnaturvårdskommittén, menade man, men man beaktade inle all markförstöringengenom t. ex. försurning ökat lavinartat och så kraftigt atl manberäknar att den redan vid instundande sekelskifte koinmer atl direkt påverkaproduktionen i negativ riktning. Det alternativ som Jordbruksministern harförordat tar den hänsyn lill växt- och djurliv och till miljön i allmänhet somdirektiven avsåg, men det kan hända atl försurningen blir sä allmän och i vissadelar av landet sä allvarlig att den får verkningar för vår totala produktionoch all det blir svårt alt uppnå en ärlig avverkning av 75 miljoner m-"som anges i alternativ 1. Skogär någonting väldigt invecklat - resultat av samspel mellan växter och djur,mellan de på ståndorten rådande produktionsförhållandena vad gäller klimat ochJordmån. Att bevara den vävnaden måste vara målet för all skogsvård. Det är denröda tråd som måsle gä genom hela vår skogsvärdslag. Det sägs också klart ifråni tillämpningsanvisningar av , alt ett uthålligt,ekonomiskt högproducerande skogsbruk förutsätter att hänsyn tas till deekologiska förhållandena. Det har våra skogsmän lärt sig . Dehar lärt sig atl hålla ett visst virkeskapital avpassat efter de lokalaförhållandena, att ibland göra överuttag men därefter spara genomalt inle taulhela tillväxten för att därigenom återställa förrådel. Detär delta som ingåri lönsamhelsbegreppel, atl med inkomsterna under goda konjunkturer finansieraden rena skogsvården. Sådd, plantering och gallring är ålgärder som inte alllidär lönsamma ulan kanske rent av mycket sällan är lönsamma. Del är detekonomiska skogsbruket med jämn och uthållig avkastning, anpassad till olikaskogsägares läggning, som skapat det omväxlande skogslandskap somfriluftsfolkei med all rätt vill slå vakt om. Del landskapet, Svanie ,har uppkommit tack vare att den enskilde småskogsägaren haft möjligheter allskola skogen efter sill eget huvud. Här kommer vi in på konflikten mellan vaddet strängt rationella och ekonomiska skogsbruket kräver och vad friluftsfolkeivill. Den kompromissen är svår atl göra. Det hade varit roligt all diskuteraden här , men vi får tyvärr låta det vara till . Delfinns ingen anledning atl försöka slå in någon kil mellan skogsvård ochnaturvård. Men naturvårdens företrädare måste förstå all skogsbruk inle alllidkan utövas estetiskt. Bedriver vi det av estetiska skäl på elt dyrbart sättlängs våra vägar eller nära bebyggelse, måsle vi ha möjligheter att på mindrekänsliga områden ta igen vad vi förlorat på den karusellen. alt på lång sikt utövaskogsvård är alt skogsbruket blir lönsamt. Brister det däri, drabbas den ickelönsamma delen av skogsvården ännu hårdare; det blir risiga, rölskadade beståndoch sådant som inte alllid är så trevligt att se på. Lönsamheten ochnaturvärden går med andra ord hand i hand. Därför menar vi att lönsamhelskravelskall slå i skogsvårdslagens portalparagraf Jag yrkar därför bifall lillreservalionerna 1 och 6. Rentallmänt kan sägas all en välskött skog alltid är vacker. En vanskött har genomförvridna irollstammar och multnande vindföllen sina speciella skönhelsvärden,som ofta föranlett beståndens fridlysning. Här är det naturvårdslagen somträder in. Men förr eller senare är liden ute även för trollskogarna. Vi bör haråd all lägga oss lill med nya sådana, men dä krävs en övergångsperiod; frånden produktiva skogen med god tillväxt går utvecklingen över lill en skog medfrän ekonomisk synpunkt oförsvarligt låg tillväxt. Del är etl sådant beståndsom med liden kan förtjäna att upphöjas till reservat. i sin skrivning inle tillräckligt beaktat - om Jag så försäga-nyrekryteringen av naturreservat, harjag i reservation 7, lill vilken jaghärmed yrkar bifall, yrkat pä en annan formulering. Jag tror tyvärr inte atlden kommer alt tillämpas så ofta, eftersom del inte lär vara så mängaskogsägare som har råd all hålla sig med en sådan oväxtlig skog. Närdel gäller slulavverkning har jag i reservation 9 opponerat mig motpropositionens påbud alt kalhyggen med eller ulan fröiräd är det enda tillåtnasättet alt anlägga nya bestånd, undanlagandes fjällbjörkszonen. Del förefallersom om man ansåg blädning vara ett fult ord, som innebär en hell odugligskogsskötselmetod. Ordet blädning kan ersättas med ett annat uttryck:individuell trädvärd. Det låter genast litet bättre. Blädningär en förträfflig metod från biologisk synpunkt. Den kom i vanrykte genom tillämpades på marker som var för magra och som därför genomrolkonkurrensen frän de större träden gav otillfredsställande återväxt. Närprissiimulansen för del grövre sortiment som blädningen ledde lill med lidenuteblev men omkostnaderna för stämpling och avverkning steg, blev del heltenkelt av ekonomiska skäl omöjligt att fortsätta, med allt vad detta drog medsig av utarmning av flora och fauna, av brunjordarnas förstöring, osv. Jagreagerar mot tendensen alt utmåla blädningsbrukeis talesmän som skogsvärdensmörkmän. Skogsmän som och stod skyhögt över våradagars kalhyggesfaniasier. Men, som sagt, är blädning ekonomiskt otänkbaröver större områden. Finns det emellertid skogsägare som vill roa sig med densaken har vi anledning alt vara tacksamma mot dem i stället för attkriminalisera dem. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 9. Ireservation 10 vill vi förtydliga utskottets skrivning när det gällerhusbehovsvirke. Utskottet talar där om enstaka träd. Vi tycker att det låterlitet väl snålt. Harjag en liten såg eller ksp legosåga hos någon granne vadjag behöver för egen byggnadsverksamhet skall Jag ha rätt att la de träden,även om det skulle bli både 25 och 50 träd. Del skall inte behöva stå någon Riktlinjerför skogspolitiken, m. m. Riktlinjer för skogspolitiken, m. m. länsskogvaktare medräkneapparal och kontrollera! Därför yrkar Jag bifall lill reservation 10. Fleragånger harjag här talat om naturvärdshärisynens röda tråd. Del är på den viskall hänga upp skogsindustrin, som alltså har att rätta sig efter vad den rödatråden förmår bära. Därom har vi varit eniga i utskottet. Jag erinrar om atthänsynen lill skogsindustrin ibland kan motivera tillfälliga överuttag iskogen, vilka emellertid måste kompenseras så att vi inte tappar denröda tråden. Den ojämna tillförsel av råvara till industrin som just nufördystrar tillvaron fördennäären annan sak. Den förordnas på annat sätt ängenom ändring av skogsvårdslagen. Redani 1 § skogsvårdslagen talas f ö. om hänsyn tiil naturvården, och i 4 § gesföreträde för naturvårdslagen i händelse av konflikt dem emellan. Atl ovanpådetta komma med en särskild paragraf om naturvårdshänsyn tycker vi reservanterär onödigt, i synnerhet som skogsvårdsslyrelsen utfärdartillämpningsanvisningar lill skogsvårdslagen. Del är anvisningar som innehållerallt vad den ivrigaste naturvårdare kan önska sig. De är så omfattande atl dealdrig kan las in i någon lagtext. Av den anledningen yrkar vi bifall lillreservationen 12. 1skogs"årdslagen hänvisas på många ställen till naturvårdslagen. I den mänkontroverser inte kan överbryggas måste en överprövning ske. Därvid är detviktigt att tillämpningen blir enhetlig, att det blir samma instans som kommeri fråga antingen del gäller att tillämpa skogsvårdslagen eller all tillämpanaturvårdslagen -delta sagt som elt önskemål, om 21 § ändå skulle bli kvar. Såtill sist en fråga som väl närmast hör hemma under energipolitiken. AndersDahlgren berörde frågan om hästarnas betydelse. Mekaniseringen i skogen harkrävt mycket energi, och behovet kommer inte att minska om vi inte lär oss attåterföra hästarna dit. Men allt förre människor kan handskas med en häst.Som det nu ser ul är en ökad användning av hästar i skogen inte bara enönskedröm för hästuppfödare. Den kan tvärtom bli en bister nödvändighet. Genombifall till näringsutskoltets betänkande nr 30 beslöt, som , riksdag att i skrivelse till regeringen betona alt det ärangelägel att draghästarnas betydelse inom skogsbruket uppmärksammas avberörda myndigheter och organ. beslut handlade också om försöks- ochutprovningsverksamhei beträffande redskap. Men har ingenting gjorts,varken frän den dåvarande socialdemokratiska regeringens sida eller från dentidigare trepartiregeringens sida och inle heller frän den nuvarande regeringenssida. Jag yrkar således bifall lill reservationen 21 lill den verkan det havakan och i den förhoppningen att något äntligen skall ske. Allra sist vill Jag, i den mån Jag inle redan gjort del, yrka bifalltill alla de reservationer som drabbas av mitt namn. (vpk): Skogen utgör - rätt skött - vårt lands värdefullaste naturtillgång.Omkring 300 000 människor har sin sysselsättning inom skogsnäringen, ochungefär 1 000 orter i landet är mer eller mindre beroende av skogsnäringen.Vidare har ett flertal glesbygdsorier skogen som enda underlag församhällsservice. Menskogsmarken utnyttjas också för andra ändamål än virkesproduktion. Där finnsbär, svamp och vill. Skogen används också för renbete. För del röriigafriluftslivet utgör den en oumbäriig tillgång. Del är - lill skillnad frånvirkesproduktionen - svårt atl i pengar mäta värdet av dessa nytljandefor-mer.Att så är fallet gör skogen inle mindre värdefull. Tvärtom, det säger oss hurbetydelsefullt det är att skogen sköts på ett sådant sätt all de olikanytljandeformerna inte blir föremål för rovdrift och miljöförstöring till följdav alt kortsiktiga ekonomiska vinstintressen skall tillåtas svara för dennavikliga sektor inom svenskt näringsliv. Denskogspolitik som bedrivits i värt land har präglats just av hänsynslösrovdrift som kort sagt haft syftet alt förse skogsindustrier med råvara förframställning av pappersmassa, av vilken en slor del gått pä export förvidareförädling. Delta har skett till priset av eftersatt skogsvård, ökadmekanisering och rovdrift på människor och miljö i form av ökad arbetshets,utslagning och giftanvändning. För i första hand de privata skogsbolagen hardenna rovdrift inneburit enorma vinster. Jagskall i korthet exemplifiera vad som skett på skogspolitikens område: Åren1970-1976 ökade skogsägarnas behållning av virkesprisei - efter det atlkostnaderna för avverkning, transport och skogsvård fråndragits-från 19 lill 52kr. per m-*, alltså med . Insatserna för skogsvård under denna lid ökademed endast . per m, . Pengar för skogsvård har alltså inlesaknats. Däremot har det varit elt ointresse alt investera tillräckligt iskogsvärden. Anledningen till detla är att skogsvårdande insatser är långsiktigainvesteringar, vilka ger avkastning om kanske . Med de krav pä kortaavskrivningstider och hög profitkvot som råder i en kapitalistisk ekonomi blirsådana investeringar inle företagsekonomiskt lönsamma. De kommer därför intetill stånd, trots atl de frän samhällsekonmisk synpunkt är klart motiverade. Dagensföryngringar är t. ex. klart otillfredsställande. Närmare hälften klassas som"icke nöjaktiga" enligt skogsvärdssiyrelsens älerväxitaxering. F. n.behöver åriigen ca 120 000 ha hjälpplanteras, för alt man skall säkerställaåterväxten. Äveni de fall då ny skog anlagts genom självföryngring under fröiräd finns storabrister. Man har nämligen underlåtit atl avverka frölräden när den nya skogensäkerställts, vilket varit till stort men för den framtidabeslåndsut-vecklingen. Del totala virkesförrådet av fröiräd och andra s. k.överslåndare i plant- och ungskogar uppgår lill ca 28 miljoner m. 28 miljoner mskulle man alltså kunna fö ul av skogen, om man bedrev en riklig skogsvärd. Denåriiga röjningsarealen uppgår lill ca 250 000 ha, men behovet är 350 000 ha.Till detta Riktlinjer för skogspolitiken, m. m. 9Riksdagens protokoll 1978/79:154-156 Riktlinjerförskogspolitiken, m. m. kommer eftersläpande behovav röjning, ca 500 000 ha. Dessutom finns stort behov av underröjning imedelålders skog. Ungeför 2 miljoner ha skog är i behov av sådan röjning. Förattsäkra tillgängen pä lalltimmer av hög kvalitet ärdet nödvändigt med enomfattande siamkvistning. Ca 60 000 ha behöver stamkvislas . Om åtgärdersätts in för atl avhjälpa dessa brister skulle 6 500 nya helärsarbeien skapas. Mende ålgärder som är lönsamma för de privata skogsbolagen ärju som bekantinplantering av främmande och snabbväxande träd, exempelvis den kanadensiskaconlorlalallen, samt skogsgödsling, kemiska lövslybekämp-ningsmedel, osv. Dessutomhar det varit lönsamt atl lämna kvar en del av skogsråvaran såsom trätoppar,grenar, kvistar och stubbar, enligt beräkningar uppgående till mellan 8 och 10miljoner m . Detta skogsavfall skulle mycket väl kunna användas dels förframställning av produkter, dels för användning till energi.