prot · G209114 · 1978-12-31 00:00:00 — Han har suttit i lagutskottet, och han vet vad som har ställ ivpk-motionerna , där dessa frågor utförligt har behandlals.Atl han inte just och just i den här motionen får alla de argumentenserverade försig igen kan ju inle på något sätt befria honom frän förpliktelsenalt ändå argumentera utifrån vad han faktiskt vet om vpk:s linjer ochställningstaganden. Det är ändå utskottet som skall arbeta med saker och ling;del är inle motionärerna som skall servera dem för utskottet, utan vi harsärskild personal som skall göra del. Nåväl,nu vill jag inle uppehålla mig mera vid det i detta sammanhang och verkagnatig. Vi har fullt klart för oss atl de familjelagssakunniga jobbar med denhär frågan, och vi vill ge dem en eloge. De representerar faktiskt en ulredningsom under några korta år har presenterat ett betydande underlag till fördel förett mycket betydelsefullt familjerätlsligl reformarbete som radikalt harförändrat slora delar av den svenska familjerätten. Det skall man hålla demräkning för. Vi anklagar dem inte på något sätt för alt de har låtit just defrågor som vi lar upp vila - de hade inle gärna kunnai ta upp dem eftersomde var tvungna all prioritera annat som rimligtvis måsle gå före i det läge sområdde. Vikunde i debatterna både 1973 och 1976 konstatera alt det finns de som, även omde är anhängare av ytterligare familjerättsliga reformer, ändå faktiskt har denåskådningen alt man i olika rättsliga hänseenden bör privilegieradet traditionella äktenskapet. Man vill alltså inte ha juridisk likställdhetmellan olika samlevnadsformer. Visserligen vill man förändra och underlätta förandra samlevnadsformer än det traditionella äktenskapet att existera-det ärnågot som man harblivit tvingad till av situationens krav. Men man vill varkenförutse vad som kan inträffa i framliden eller verkligen åsiadkommalikställdhet. Man har nämligen en underiiggande önskan atl främja en ökadgiftermålsfrekvens och därför vill man bevara en speciell särställning förgifta. Vi vet all del finns röster för sådant - de kom lill och med lill talshos författarna lill proposition, som ändå i allt väsentligt var ettprogressivt aktstycke. Delär för atl vi vet atl del både inom utredningsarbetets ram och här päriksdagsplanei finns sådana meningar som vi genom det här moti-onsinilialivelhar velat understryka kravet på juridiskt likställande av olikasamlevnadsformer. Det är också det som gör alt vi tänker insistera på voteringi denna fråga, någol som vi annars kunde ha avstått från. Under delta anförande överlog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. MARTINOLSSON (c): När man skriver moiioner med många yrkanden brukar man avsnittsvisredovisa motiveringen till varje yrkande. När jag berörde motiveringen tog jagupp det som vi i utskottet bedömde var del troliga motivet för yrkandet. Medhänsyn lill den knapphändiga motiveringen i motionen bör varanöjd och glad över den noggranna och seriösa behandling som motionen har fått.Jag tror inle alt han bör skylla på brist på lid atl skriva moiioner, när hannu i elt långt anförande har talat om motiven för motionsyrkandet. Vi har ingen anledning alt nu gå in på vad som stodi proposition om likställdhet mellan olika samlevnadsformer. Vi har istället alt se fram mot atl de olika utredningarna skall avsluta sitt arbeteoch inom en snar framlid lämna sina betänkanden. (vpk): kan jag trots allt inte underlåta att känna en lätt irritation motMartin . Jagär trött på att ständigt höra dessa antydningar om att vi från vpk talar , osv. -vi går upp i en massa ärenden och förlängerdebatterna. Om är missnöjd med det, tyckerjag alt han skallhemställa alt hans parti skriver en motion om alt ändra grundlagen sä alt viinskränker yttrandefriheten i kammaren. Det är del enda logiska. Vi är lilettrötta pä dessa ständiga påhopp för all vi talar för myckel när vi tar upp väsentligafrågor. Delta är dock en offentlig församling, och medborgarna har intresse avatl höra vad som sägs där. Uiföriiga diskussioner här kan faktiskt bidra lillden medborgerliga upplysningen i poliliska frågor. Sedan vill jag upprepa alt del finns krav, MartinOlsson, på många poliliska områden som i sig själva är motivering nog. Om manframställer kravet framgår det tydligt vad man syftar till. Om man kräverlikställdhet mellan olika samlevnadsformer är det därför atl man vill halikställdhet mellan olika samlevnadsformer. Det är betydligt svårare atlmotivera alt man vill ha olikställdhel mellan samlevnadsformerna. Del kräver sannoliktsärskilda motiveringar. Jagvill sluta med en fråga; Har i sin egertskap av lagutskottetsvärderade represerttant - han är representant för etl utskott som jag erkänneralltid har behandlat våra motioner grandligt och seriöst och som jag därför harstor högaktning för - läst vpk;s stora motioner frän och sattsig in i vår familjerältsliga syn? Om han gjort del - de behandlades ju avlagutskollet dä - bör del inte vara någon svårighet för honom alt orientera sigi vår allmänna syn på frågan och vårt sätt att argumentera då vi framställerett sådant här krav. Jag har inte talat om alt rätten att yttra sig i bordebeskäras. Jag sade alt del var besynneriigt att talar om all maninte haft möjlighet atl utveckla sina åsikter i motionen - den bestod av trerader - medan han däremot hade lätt för att hålla ett långtanförande där han belyste vad det var han syftade på. Av det som står imotionen är del inle lätt att förslå alt den syftar på bostadskollektiv, på deutslagna, pä utslagningsprocessen, på syskonkollekliv, på homosexuella ochmyckel artnat som tog upp i sitt anförande. Jag skall inte föriänga den här debatten. Vad gäller tidigare motionerhoppas jag all förstår all vi log del av dem då vi hade atlbehandla dem. Överiäggningenvar härmed slutad. Mom. 1 och 2 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Proposilionergavspå bifall till dels utskotiets hemställan, dels motionen nr 2153 av . fl., och förklarades den förra proposilionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposition; Densom vill att kammaren bifaller lagutskottets hemställan i betänkandet nr 14 mom. 3 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 2153 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-propositionen. Då JörnSvensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparai.Denna omröslning gav följande resultat: Ja- 276 Nej - 12 1978/79:15 med anledningav motion om en snabbare dödsboavveckling §13 Anslag till fideikommissnämnden Föredrogs lagutskottets belänkande 1978/79:16 medanledning av proposilionen 1978/79:100 såvitt gäller anslag lillFideikommissnämnden jämte motion. 1 propositionen 1978/79:100 bil. 5() under punkten A 8(s. 19 och 20) hade regeringenföreslagit atl lill 1979/80anvisa ett förslagsanslag av . I detta sammanhang hade behandlats den urtderallmärtna motionstiden vid 1978/väckta motionen 1978/79:1766 avJörn (vpk), vari yrkats alt hos regeringen begärde skyndsamtförslag om indragning av de forna fideikommissen och därmed sammanhängandekapitaltillgångar till staten. lill /80 anvisa elt förslagsanslag av , avslå motionert 1978/79:1766. (vpk): 1 alla samhällen har jordfrågan spelat en nyckelroll, och i mänga görden så alltjämt. Ifiertalet europeiska och i en rad har de senasie 100 årenskett mer eller mindre genomgripande jordreformer. Dessa jordreformer har varitriktade mot feodala ägande- och nyltjandesystem, mol orimlig jordkoncentrationi privata händer och mot usurpalion av kronans eller bönders jord. Sverigeär emellertid etl egendomligt land i detta stycke. Här har någon sådanjordreform i modern lid inle skett. Vi kan bortse från reduktionerna på1600-lalet, som ligger långt tillbaka. Följden av della blev under 1800-ialel en myckel högemigration -hundratusentals svenskar i det agrara hade inga möjlighelerlill egen jord. Det blev också utgångspunkten för bildandel av en mängd storagodskomplex, representerande väldiga förmögenheier i ett litet fåtal personershänder. En form av delta var de s. k. fideikommissen. Fideikommissinstitulionenhärslammar i sill ursprung i den här delen av från medelliden. Denskiljer sig inle i princip från andra former av godsbildning, men den harspelal en särskilt pådrivande roll dels i koncentrationen av jordinnehav, delsgenom bevarandet av otidsenliga och odemokratiska arrendesystem ända in i våradagar. Fideikommissenär ursprungligen förläningar av nyttjanderätt lill kronojord. Genomupprättande av nya godtyckliga äganderättsliga syslem, genom usurpalion aväganderätt till regalrätligheter och genom frånkännande av icke-adligaägandeanspräk lill jord har de vuxit fram. Flertaletsvenska fideikomiss är frän 1700-lalel, då del var möjligl atl genom billigaköp eller skenköp tillskansa sig kronans jord. Baseradepå dessa mer eller mindre bedrägliga förfaranden kunde fideikommissinnehavarnaefter 1700-lalet kraftigt utöka sin makt. De lade under sig nya jordar i fleraetapper och pä flera vägar. Storgodsägarnatillskansade sig ägandet till sådan skallebondejord, av vilken de hade rätt attuppbära räntan. När bonden etl nödår inle orkade utgöra sin skatt till fullo,stod godsägaren beredd alt ta över och förvandla honom till frälsearrendator.Och bedrägeriet godtogs i tysthet av den statliga centralmakten, som dåbehärskades av den jordägande adeln. Närskifleslagarna kom, kunde fideikommissinnehavarna ensamma framtvinga skifteoch styrde själva utlotlningen så att de gentemot de föga läskunniga åborna,som dessutom var i rättsligt beroende av godsherren, kunde fördela jorden tillgodsets fördel. Närförenings-och säkerhetsakten ingicks 1789 undantogs frälsebönderna, vilketgivelvis verkade till godsherrarnas förmån vid skatteköp av extra jord. Fideikommissenhar under tidernas lopp olagligen tillskansat sig bondejord som kronan aldrigbortföriänat men som godsherren likväl låtit lägga under fideikommisset. Under1860-talet fördes av bönder en rad processer mot frälseägare, i vilka det klartframgick att dessa "Bauernlegen", som det heter pä tyska, stred motlag men där preskription åberopades av de mot adeln gynnsamt inställdadomstolarna som skäl för all ogilla böndernas talan. Närutmarkerna skiftades under skiftesprocessernas senare siadium, vräktes en mängdskogslorpare, och böndernas allmännings- och betesrätter sopades ofta heltenkelt undan. IDanmark där del har funnits en politiskt starkare och medvetnare bondeklass äni gick man till motoffensiv mot fideikommissen. Man begränsade 1850deras rätt alt äga mer jord än de brukade under huvudgården. Fideikommissenavskaffades i , varvid de fick övergå i egentlig privat ägo förstefter betungande avgifter och efter alt de avstått en tredjedel av sittjordinnehav. I har någon sådan jordreform aldrig ägtrum. Fideikommissen har pä 1900-lalelfålt privaliseraallmänningsräliigheler ocholagligt tillskansa sig nytt ägande och ny makt. Närfideikommissen nu i rättslig, formell mening gradvis avvecklas sker del intesom en process, där ägandekoncentrationen minskar. Del sker bara genom enjuridisk ombildning lill andra förelagsformer, som ger ägarna större frihet atldisponera egendomen och uppnå än större koncentration, än mer vidsträcktafinansiella verksamheter. Förmögenhetsbildningensom ligger i fideikommissen har varit utgångspunkten för makt över andrasamhällssektorer. Kommunernas markpolitik har kraftigt försvårats genom dessaslora godsbildningar. Godsägarklassen har trätt in som mäktiga företrädare förnya industriintressen, jordkapiialis-men har kombinerats med industri- ochbankkapitalism. Herrarfideikommissarier dyker upp med sina namn i den ena bolagsstyrelsen efter denandra: i , i , i Kema Nord, i NymöllaAB, i Svenska Limämnesfabriken, i AB , i Beijerinvest, ,Salénrederierna, Unilever och många andra. Fideikommissenoch deras juridiska efterträdare är en odemokratisk maktfaktor pä Sverigeslandsbygd. De håller människor i beroenden, de konserverar otryggaarrendesystem med korltidsarrenden, de lägger hela bygder under sina privataregelsystem och de skörtar upp arrendena. De sätter därmed spärrar mol en sundinvesteringsutveckling på de små brukningsdelarna, och de drar införsörjningsmöjligheterna och framtvingar avfiyttningar genom sinkoncentralionspolilik. De motsätter sig friköp och spärrar vägen förlantbruksintresserade söner och döttrar till jordens brukare. Dennafeodala kvarleva, detta i allo slötande inslag i rättssystemet, bör inle fä sittai orubbat bo. Den är en slags agrar förlängning av de slora finansimperierna,som bör avskaffas. IDanmark log man della steg 1919. Det är dags all förbereda detta också iSverige. Den usurperade jorden bör tas lillbaka. De gamla bonde- ochfolkrätiigheterna bör återställas. Arrendatorerna bör frigöras, antingen genomall de får överlä de delar av den förstatligade jorden, som oriktigt usurperatsav fideikommissen under tidernas lopp, eller att de på stalsjord får ärftligbrukningsrätt - de bör själva kunna vara med och besluta om vad de föredrar. Degenom passiv jordvärdestegring och usurpalion samlade privalförmö-genheternabör bilda grundval för ökad industrialisering i bygderna. Vidiskuterar i flera slora maktfrågor. Frågan omWallenbergimperiel var uppe . Frågan om nalionalisering av de privatastorbankerna tas upp av vpk eller . Maktfrågornaär i centrum för de arbetande människornas tänkande . Del ärpn viktigorsak lill all också frågan om de stora jordägarnas makt förs upp pådagordningen. Delär dags, herr lalman, för den svenska jordreformen. Den som intekommit. Med della yrkar jag bifall till motionen 1766, IVANSVANSTRÖM (c): historiskt sett intressanta skildring av bakgrund ochnuvarande förhållanden var i hög grad färgad av hans ideologiska inriktning.Icke förty var den på många punkier även enligl min bedömning rikligtåtergiven. Däremot är det väl inte nödvändigt atl i så mänga sammanhang och ietl enda anförande använda ordet olagligt. Jag vågar påslå att Svenssongjorde sig skyldig lill en liten överdrift därvidlag. Lagutskollethar i sitt betänkande redovisat de nu rådande, lagliga förhållandena pä dettaområde. Jag skall därför inte ge mig in pä en bedömning av de historiskaperspektiven. Under min riksdagslid har jag suttit med i det förutvarandeförsta lagutskottet och där varit med om att behandla förslag om den lag föravveckling av fideikommiss som gäller f n. Del är helt klart alt dennaavveckling fortskrider kontinueriigt precis pä det sätt som vi förutsatte närvi antog lagen. har anfört i sill betänkande nu kan icke elt överförande ienlighet med motionens förslag ske ulan all man därvid sätter sig över gällandegrundlag. Vi kan för vår del inie gå med på att så sker. Belräffandefideikommisslagen som sådan redovisar vi att den fungerar på avsett sätt. Beträffandearrendefrågorna kan del självklart ligga en hel del i de synpurtkter som haranförts av . Vi har konstaterat atl bl. a. kommuner, i linje medsina rättigheter, har tillämpat korta arrendeperioder på ett är. Vi hoppas altkommande lagförslag skall rätta lill de missförhållanden som oslridigi råder pådetta område. Vi hänvisar lill motionärernas utlalande all del belräffandefideikommissarrendaiorerna har kommit etl tilläggsdirektiv tillarrendelagskommiltén, som fält i uppdrag att se över reglerna. Med hänvisning till det sålunda anförda ber jag att få yrka bifall lillutskottets hemställan. (vpk); Först en anmärkning om begreppet olagligt. Olagligt är enligt endefinition som jag lycker är rätt självklar och logisk det som inle har stöd ilag. Man bygger upp äganderältsliga sedvanesyslem, där bönder generellt frånkännsrätten atl över huvud tagel äga jord, och hävdar au detta är etl privilegiumför adeln och all bara frälsemän kan äga jord, fastän det aldrig någonsin haftstöd i skriven lag. Hävdar man emellertid della och på den grunden bygger uppen historisk maktposition, är det olagligt. Närman köpte kronojord, gjorde skatteköp, endast lill mycketsymboliska stämpelavgifter, var inle heller delta lagligt, för så fick inteoffentlig egendom avhändas även enligt dä gällande regler. Men sä skedde, ochdet var näppeligen lagligt. Mankan inte ultala sig generellt och peka pä varenda storgodsägare och varendafideikommissarie såsom en människa som bröt mol lagen, för så var delnaturligtvis inte. Men ser man på skiftesprotokoll efter skiftesprotokoll ochundersöker hur det stod lill före och efter skiftet, är del inie svårt att visa vemsom såg lill att hans egendom blev gynnad genom skiftet och vem som användeskiftet för alt kasta ul a-rendatorer och lorpare. Inle heller del var lagligt,för det fanns inget stöd i gällande skifteslagstiftning för atl göra så. Jagtycker nog all del kan vara rätt så berättigat - åtminstone i en historiskexposé - att understryka att det har hänt mycket i som inte har haftlaglig grund och atl detta har varit en verksam faktor i den maklbildning somstorgodsen och fideikommissen representerar. Jag lycker inle heller alt manskall acceptera att det som inte har haft stöd i lag utan framgått av de ojämnaoch orimliga maktförhållandena i samhället skall av alla kommande generationerbetraktas såsom lagligt och okränkbart. Ettförstatligande av fideikommissen är i och för sig fullt i överensslämmelse medgällande grundlag. Frågan är dock hur myckel man skall betala i ersättning.Grundlagen stadgar ju att ersättningen inte får vara symbolisk. är dettaemellertid en paragraf i grundlagen, som vi aldrig har godkänt. Vi anser , om man skall komma till rätta med de stora finansimperierna och medkoncentrationen av ägande och makt, måste ha ersättningar som är mindre än denförmögenhetsbildning som dessa fideikommiss representerar. Deras ägare har fältbetalt så om i form av avkastningen på de rikedomar som de lillstörre delen icke själva har givit upphov lill genom sitt arbete. HANS (); Det hör väl till kännetecknet pä en civiliserad stat all den bov somskall hängas får yttra några sista ord, innart han hängs upp i galgen. Jagville därför säga några ord lill . Denhisloria som han här har målat upp på sitt sätt, som inte har så värst myckelmed rätt och objektivitet att göra, behandlar mest de danska fideikommissen. 1 finns inte något fideikommiss, som är en förläning.Jo, del finns ett, nämligert en gräddkanna. Men jag tror inte att det är densom är ute efler. Annarsbeslår fideikommissen i av fastigheter, som har bildats på laga sättoch som sedan har ärvts efter särskilda regler. Där kan kanskeinvända alt om andra regler hade gällt, hade de slora brukningsdelarna iniekunnat bestå, utan man hade blivit tvingad all stycka upp dem. Nuhar man kommit underfund med att detta att hålla samman de stora egendomarna ärtill fördel för hela bygden. Därför har också fideikommissnämnden lill uppgiftau se lill alt elt fideikommiss, när det avvecklas, avvecklas efter sådanaprinciper alt någon skada för bygden inte sker. talar om att man byggde vidare på föriäningarnas grund ochroffade ål sig det ena efter det andra, har han uppenbarligen inle lästfideikommissutredningen. Där har nämligen en ganska grundlig historieskrivningpresterats när det gäller fideikommissens tillkomst. Dä hade han funnit altHans Wachtmeister omsorgsfullt såg till vid reduktionsriksdagen, såsominitiativtagare lill reduktion, att alla de stora förläningarna drogsin till staten. protokoll 1978/79:114-115 Vad som därefter byggdes upp var fastigheter sombildades, som sagt, på helt laga grund, fastighetsbildningar som skulle in iminsta detalj godkännas av reduklionskommissionen. De här slora egendomarna harnog inle kommit lill helt på en slump, inte bara genom etl omållligl rofferi. Vadbeträffar utsugningen av arrendatorer, som talar om, hänvisar jagomigen till fideikommissuiredningen,som låg lill grund årslagsiiftning och som sade alt arrendatorerna har varit klart bättre gynnade påfideikommissarrendena än på andra håll. Jagtänker inte ge mig in på anförande i övrigt - ingen hade väntatsig någonting annat från honom - men jag tycker all han i alla fall kan försökahålla sig lilet till sanningen. (vpk): Jag lar det som ett tecken på uppskattning alt sägeratl del jag sagt var precis vad man kunde vänta sig av oss i vpk. Del är precisvad man skall vänla sig av eil socialisliski arbeiarparli, all del slåss för desmå och mol de slora egendomskoncentralionerna. Del kan Hans Wachtmeisterfortsätta med att vänta sig från oss. Sedanär det klart all del har förekommit många olika former under vilka storgodsensoch då bl. a. jordfideikommissens makt har utvecklats. Atl alla dessa formervarit olagliga villjag inle påstå, men storgodsägarna har haft enanmärkningsvärd förmåga atl förvandla det som från början icke hade lagliggrund lill någol som var lagligt. HansWachtmeister vet också alt det finns många gränsland - i synnerhet när de rikahar mycket makt och påverkar rättsapparaten, som de ju gjorde ännu långt in på1800-lalet - där del går all förvandla någonting som i realiteten strider mollagens anda till någol som är formellt fullt lagligt. Många skalleköp av storajordägare på 1700-talel var av den karaktären. Likadant är del med sättet atlsko sig på skiftesreformerna som har förekommit på så många håll. Viser också av processer som bönder förde pä 1800-ialet mot frälseägare altdomstolarna faktiskt i princip teoretiskt nödgades erkänna att bönderna legaltseu hade räu i sina anspråk, att det hade skett en usurpalion av jord och avrättigheter, men alt man på grund av det man kallade preskription inte kundeförändra de förhållanden som rådde. Dennahistoriska bakgrund är nog så intressant, och det kan finnas många tolkningar.Denna del av historien är relaiivi outforskad. En av dem som kände lill deltamycket väl är nu tyvärr avliden, en f d. ledamot av denna kammare, JohnLundberg i . Hans forskningsarbete borde fortsättas, för det skullekomma att visa resultat som väsentligt avviker från de påståenden sompresenterades av fideikommissulredningen, del kan jag försäkra. Oavsetthistorisk bakgrund och oavsett frågan om legalitel är själva huvudproblemet atldel har uppstått en förmögenhetskoncentration som gjort alt vissa små skikt avmänniskor får en orimlig makt gentemot dem som inte representerar sammaekonomiska styrka. Det är della förhållande som skallrättas till, och då är ju processen varigenom detta förhällande har uppstått ioch för sig av andrahandsintresse. Oavsett vad man har för inställning lill denprocessen måsle man erkänna del orimliga i en så grovt ojämn fördelning som delhar blivit i fråga om jordägandel och på så många andra områden också isamhället. Därförär del för elt parti som arbetar för alt angripa det lilla fätalets orimligakoncentration av makt en självklarhet all också ta in den del av maktkoncentrationensom fideikommissinstitulionen utgör. Det är den poliliska bakgrunden till attvi har rest frågan om indragning av fideikommissen till staten. Överläggningen var härmedsluiad. Proposilionergavspå bifall till dels ulskoitets hemställan, dels motionen nr 1766 av JörnSvensson, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller lagutskottels hemställan i betänkandet nr 16 mom. 2 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1766 av . Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-propositionen. Då JörnSvensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparai.Denna omröstning gav följande resultat: 1978/79:18 med anledning av propositionen1978/79:100 såvitt gäller anslag till jämte motion Föredrogs uirikesutskolieis betänkande 1978/79:25med anledning av motioner om översyn av gällande bestämmelser förkrigsmaterielexport riksdag begärde en ulredning om principerna för vapenexporten.Den utredningen tillsailes, och den arbetade ganska snabbi. Resultatet blev enproposition som i stora drag godkändes av .