prot · G20923 · 1978-12-31 00:00:00 — Päett annat område inom fondproblemaliken är socialdemokraternas agerande likaologiskt - men för den skull inle särskilt förvånande. Socialdemokraterna hartagit kraftigt och entydigt avstånd från det fördelaktiga lönsparande somriksdagen beslöt om . Ikorta drag går reformen ut på att den som har arbetsinkomst i årpä fördelaktiga villkor har möjlighet alt spara lägst 75 och högst400 kr. Med lanke på hur mycket inflationen urholkat värdet avsparandet, är det högst rimligt att spararna nu får en favör. Motiveringentill det socialdemokratiska motståndet har sagts vara att della bara var enreform för dem som har ekonomiska möjligheter att spara . "Hundratals skaltemiljoner till de redan rika", rubricerades enartikel i , och fortsättningsvis heter det; "Delskaliesubventio-nerade lönsparandel, som regeringen inför , kommeratl leda lill en omfördelning av hundratals skaltemiljoner till förmån för engrupp med så god ekonomi atl den kan utnyttja statens frikostigaerbjudande." Hur kan del då komma sigatt man motsätter sig ett för den enskilde löntagarenfördelaktigt sparande men själva föreslår all samma löntagare skall avstå 3 96av sin lön till kollekliva fonder? För en normalinkomstiagare innebär det atlman måste avstå från ca . Socialdemokraternasäger alltså ja lill elt kollektivt tvängssparande ulan någon möjlighelförenskilt bestämmande över sparbeloppet, men kategoriskt nej lill attmoisvarande belopp frivilligi sparas pä för den enskilde fördelaktiga villkor. Tydligarekan det inte understrykas hur litel förståelse socialdemokraterna har för denenskildes behov och förmåga att själv få råda över hur den egna arbetsinkomstenskall användas. Denna förmåga atl begripa sill eget bästa är emellertid såstark att samtliga opinionsundersökningar visar att kollekliva löntagarfondersaknar stöd hos folkmajoriteten. Degjorda mätningarna visar också att ju mer människor sätter sig in ifondfrågorna, desto mer föredrar man individuella fonder. Detkan emellertid konstateras atl rörelsen ingalunda är enig bakom kravei påkollektiva fonder. Del fär trots allt betraktas som ett sundhetstecken atl maninom partiet, i likhet med vad som skett när det gäller kollektivanslutningen,börjar ifrägasäita vad som centralt beslutas och beslutats. ären sällsport självständig och frispråkig socialdemokratisk ekonomiprofessor.Han säger bl. a.: "Individuella andelar - annars får vifunkfionärsvälde." Han är också förvånad över alt LO och TCO så litetbetonar den enskilde löntagarens intresse. Mot påståendet atl vårt landsindustri blir slagkraftigare och effektivare genom större löntagarmakt inäringslivet svarar : "Om nu fackfunktionärerna är sådanaöver-dängare i företagsamhet, måsle man förvånas över alt de inle kört igångegna industrier för länge sedan! Varför har de inte tagit chansen atl öppetdemonstrera sin talang för innovationer och dessas kommersiella ulnyltjande?Pengar har ju inle fattats och fackets lånemöjligheler torde vara goda"-så långt , vars lidningartikel, som jag här citerat, är nästanlika kritisk mot det egna partiet som iExpressen års val. "Arbetarrörelsenhar ingenting vunnit om vi ersätter den privala maktkoncentrationen med en annan.Den må vara statlig eller facklig. Fonderna kommer atl förstörakapitalmarknaden i ," Densalvan, som även om den är lösryckt ur ett större sammanhang måste betraktassom ganska förödande, kommer från två mycket prominenta socialdemokrater, nämligenborgarrådet och socialdemokraternas starke man i , ,saml professor , till redaktör för partilidskriftenTiden. Jagskall inle trötta med fler citat utan nöjer mig med alt säga alt flera andrakända namn inom rörelsen, såsom , och , kritiserar de kollektiva fonderna. Sverigeär elt litet land, och del händer väl ganska ofta all vi hämtar impulseruiifrån, lika väl som utlandet tar fasta på vad man tycker alt vi ärföregångsmän i, exempelvis vår sociala välfärd. Det kan därför vara av intresseatt se hur långt andra länder har kommit när det gäller löntagarfonder ochom del finns något land där kollektiva fonder existerar. I ochNorge säger resp. LO nej till fondförslag med ungefär samma motivering: Finnsdet pengar skall de användas lill löner och inle till aktieköp. IVästtyskland och har debatten om löntagarfonder tystnat sedan denekonomiska krisen bröt ut. I gick annars del socialdemokratiskaförslaget ut på individuella andelar, som dock skulle vara spärrade i sju är. IFrankrike införde man ett syslem med vinstdelning iförelag med mer än 100 anställda. Även här har man individuell anknytning, därandelarna är spärrade , I har man det mest decentraliseradesystemet, där andelarna i allmänhet kan lösas in före pensioneringen. Finns deldå inget land som praktiserar ell löntagarfond-syslem som någoriunda liknar detförslag som LO-SAP lagt fram? Jo, det finns faktiskt ett land, och det är , Moderatasamlingspartiet säger entydigt nej lill löntagarfonder vare sig de är iLO-SAP:s, i TCO;s eller i någon annan kollektiv lappning. Vi gör det därför altförslagel hindrar den hittillsvarande marknadsekonomin, skapar en omfatlandeintressekonflikt när facket blir både fack och arbetsgivare, snedvriderkonkurrensen, skadar nyföretagandet, ökar byråkratin och dessutom inle skaparnågra nya pengar. Vivill i stället ha individuellt sparande, spritt ägande, fri konkurrens ochsocial marknadsekonomi. Vi har inget att erinra mol ett vinstandelssyslem medindividuella andelar. Därtill behövs ingen lagstiftning, ulan ett flertal exempelinom vårt näringsliv visar atl förelagen inom sig kan lösa de frågorna. Inför1980-lalel behöver vårt näringsliv förvisso mycket nytt kapital, men det kanskapas på ett bättre sätt än genom kollekliva fonder. Moderatasamlingspartiet vill gärna diskulera löntagarfonder med socialdemokraterna,och därför inbjöd vi socialdemokraterna lill riksomfattandedebatter i denna fråga. Det har snart gått , och vi har ännu inlefått svar pä värt brev. Tydligare kan socialdemokraternas osäkerhet ifondfrågan inte demonstreras. I den senaste regeringsdeklarationen fick vi här från denna talarstolhöra hur den-senasle regeringen såg på sysselsättningen: "Människorsvilja lill arbete är ett lands främsta tillgång. Regeringen ser det som enhuvuduppgift all bekämpa arbetslöshet." Detvar slora ord och vackra länkar - vi får se om orden kan ges sin rältainnebörd. Socialdemokratinoch fackföreningsrörelsen anser del självklart atl slå vakt om den fullasysselsättningen. Redan tidigt riktade de fackliga organisationerna krav molsamhället om alt ta ansvar för en ekonomisk politik som siktade mol fullsysselsältning. 'samhällsansvar har inle alltid ansetts självklart. Under1920- och 1930-lalen hävdade många politiker och ekonomer atl samhälleligastödåtgärder på arbetsmarknaden innebar störningar i marknadens naluriigaprocess och förhindrade en sund ulveckling. Ännu finns del många somhävdar delsamma. Den ekonomiska politik som försinom landei och som vissa andra europeiska regeringar för tyder på alt dessatankar fortfarande har stor spridning. Altuppnå en hög produktion är inte nog. Det är heller inte tillräckligt med enproduktion som är hög genomsnittligt, så att en del har myckel arbele och andrainget arbele alls. Vi måste skapa ett samhälle med jämn sysselsättning för mänoch kvinnor, för unga och äldre och för dem som arbetar i olika yrken,branscher och delar av vårt land. Atlha ett arbele är inte bara elt medel för försörjning. Del är normall enförutsättning för ell meningsfullt liv. Därav följer också att det inle är nogalt ställa krav på ekonomisk ersättning för del utförda arbetet. Av avgörandebetydelse är också under vilka förhållanden arbetet utförs. Det är därför som arbetsmarknadspolitikenkompletteras av en arbetsmiljölagsliftning. Och del är därför som löneavtalenmåsle följas av medbestämmandeavtal. Den enskilde medborgaren skall inte baraha ett arbele. Han eller hon skall också ha ett arbete som av honom eller henneupplevs som meningsfullt och stimulerande, Minapartikamrater i har lidigare i den allmänpolitiska debattentalat om de problem som finns i mitt län. är kanske inle del länsom man direkt förknippar med stora kriser, som varvs-, stål- och lekokriser,men indirekt har drabbats mycket hårt . Jagvill därför inför kammarens ledamöter belysa en bransch som kan -observera: kan-bli en ny krisbransch, nämligen möbelindustrin. Svenskmöbelindustri kännetecknas av en utpräglad koncentration till enstaka kommuner.Den största koncentrationen finns i , som svarar för en femtedel avlandets möbeltillverkning. Möbelindustrin började växa fram i pä1920-talet. Mol den bakgrunden finns del en fin möbeltradilion och ett gedigetmöbelkunnande. Vi vet alt de människor som arbetar inom möbelindustrin har enmyckel stor yrkesskicklighet, samlidigt som del finns en utveckladproduktionsteknik. Denmarknad som Möbler har alt arbeta på är lill största del den svenskamarknaden. En ort som svarar för av landets totala möbeltillverkning ochendast har 12 96 av den totala möbelexporten får problem i det kärva ekonomiskaläge som har kännetecknat . Vi vet väl alla atl när den privalakonsumtionen och byggandet i vårt land minskar så finns del inle samma behov avalt gå ut och köpa möbler. För atl överleva gäller det dåförTibroföreiagen allsöka sig ut pä exportmarknaden. Men med det kärva ekonomiska läge somkännetecknar många länder är del vissa svårigheter med exporten. Tibroföretagenhar begränsade resurser för att åstadkomma den erforderliga exportökning som ärsä nödvändig för deras existens. Tibrobehöver hjälp av statsmakterna. , utvecklingsfonden och det lokalafacket håller tillsammans med industriverkets branschexperter på atl kartläggaTibros problem. Denna arbetsgrupp kommer att ställa krav pä samhällsstöd, ochjag hoppas att den folkpartiregering som finns är förslående införproblemen. Vi socialdemokrater iSkaraborgs län vill genom detta inlägg i den allmänpolitiska debattenuppmärksamma värt läns problem. Och vi kommer även i fortsättningen alt aktivtbevaka vårt läns utveckling. Ungefär en tredjedel av de europeiska industriländernas befolkning iunga åldrar kommer om några årtionden att bestå av andra och tredjegenerationens invandrare. avviker inle från detta mönster. Del finns nuungefär en miljon personer i den svenska befolkningen som aniingen harinvandrat till eller är bam eller barnbarn tilldem som invandrat. Det är nog inle många av oss infödda svenskar som ärmedvetna om all var åttonde svensk antingen är invandrare eller har en näraanknytning lill invandrare. Jag tror också atl det är ett okänt faktum förmånga politiker. Tidigaretrodde vi atl invandringen var en tillföllig företeelse, men miljoneninvandrare och invandrarälllingar här i visar atl de flesia avinvandrarna har kommit för att stanna. "Vi importerade arbetskraft men vetnu all vi fick hil människor", som en känd schweizisk förfallare harullryckl del. Invandrarna har varil en sior lillgäng för , inle enbelaslning. De har hjälpt till alt bygga upp det svenska välfärdssamhället. Dehar samma rätt som vi andra lill den trygghet de är med om att skapa. Det liberala regeringen också slagit fast i sin regeringsförklaring. Minuppfattning är alt människor skall ha rätt att flytta frän ett land lill ellannat. Det är principiellt riktigt all del finns möjligheter alt lämna del landdär man råkat födas föratt söka sig en framlid någon annanstans. Både individenoch hans nya hemland har atl vinna pä den rätten och de möjligheterna. Detfinns dock en gräns för hur mänga invandrare ett land kan ta emot, särskilt omman vill förverkliga de mål för invandrarpolitiken som vi har satt upp. Iriksdagen har de poliliska partierna enats om målen jämlikhet, valfrihet,samverkan. För atl kunna nä de målen fordras en kontrollerad invandring, så atlvi kan ge de människor som kommer hit ett fullvärdigt och tryggt liv. Därförhar vi ställt upp kravet alt arbele och bostad skall ha ordnats i förvägfördensom vill komma hit från ett ulomnordiskt land. Kort sagt: Det är inlebara en fråga om all släppa in människor över våra gränser; del är också enfråga om all ge dem en möjlighel till ett hyggligt liv i . Detfinns också andra skäl som lalar för en restriktivitet i fråga om invandring avarbetskraft. Vi vill värna om möjlighelerna för kvinnor, ungdomar ochhandikappade atl få ett arbete. Det är särskilt viktigt under elt kärvtekonomiski klimat. Mennyktingströmmarna i väriden har aldrig varit så slora som . I finnsomkring 4 miljoner fiyktingar, i över 3 miljoner. I fiyrtiotusentals människor undan terror och förtryck i sina egna länder. Vi måstedärför fortsätta att ta vår del av ansvaret och ge flyktingar och förföljda entillflyktsort. Vi måste föra en generös fiyklingpolitik, men vi kannaturligtvis inle ta emot alla som begäran få komma hit. Vi måste ha kvarrätten atl från fall till fall pröva om de skäl som åberopas är tillräckligtstarka för atl medge asyl. De människor som får stanna här skall ges bostad,arbete, utbildning, hälsovård och annan social service. Vi vill också alt deskall känna sig hemmastadda, vi vill all svenskar och invandrare skall kunnaleva i samförstånd. Del här är inle lätt, och därför villjag tala litet i dagom hur vi lar emot invandrarna och ta upp några av de svårigheter som känns somen utmaning inför framliden. Vi har en moralisk och politisk förpliktelse altge oss i kast med dessa frågor. Mötenamellan majoritetsbefolkningen och minoriteternas värderingar och kulturmönsterkan helt klart ge upphov till problem. Del lycks inom varje folkgrupp finnasett visst mått av kulturell och språklig intolerans. Den förstärks dä människorär otrygga och bekymrade över problem som finns, t. ex. i en lågkonjunktureller i en ansträngd ekonomi. Invandringen medför också en risk för altdiskriminering och motsättningar på etnisk grund uppstår. Så har skett ocksåhär hos oss, som varit ganska förskonade från sådant. Massmedia harrapporterat om olika uttryck av främlingshat och mobbning i skolorna ochraggarbråk i flera städer. Visaknar en allmän överblick över i vilken utsträckning det förekommerdiskriminering pä grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprungeller trosbekännelse. Vi har vidtagit åtgärder, vi har stiftat lagar motdiskriminering etc, men vi vet mycket litet om vilka effekler våra försök altstävja fördomar har fått. Min företrädare som in vandrarminisler har därförtillkallat en utredare för alt undersöka behovet av åtgärder för atl förebyggasådana fördomar och sådan diskriminering som jag talat om. Vi måsle ocksåmobilisera alla opinionsbildande krafter och inte minst oss själva sompolitiker för atl bekämpa fördomar och förebygga motsättningar och ställa upppå invandrarnas och minoriteternas sida. Vi måste söka skapa en gemenskap mellanoss och invandrarna för atl nä del samförstånd vi har som målsättning. Ellområde där vi måste göra stora insatser är arbetsmarknaden. Inle mindre än entredjedel av alla dem som deltar i arbetsmarknadsutbildningen är invandrare. Desenaste siffrorna från arbelskraflsundersökningarna visar trots delta på en högarbetslöshet, särskilt bland de unga invandrarna. Medan av de svenskamedborgarna i åldern 16-19 är är arbetslösa är inle av deutländska ungdomarna utan arbele. Förde utländska flickorna i samma ålder ärsilualionen allvarligare - nästan 17 96 är arbetslösa. Del är högst oroväckandesiffror. Vi har vidtagit olika åtgärder för alt ge ungdomarna arbele efterutbildning, men vi måste söka motivera de unga invandrarna atl i högre grad änvad som sker skaffa sig en bättre utbildning. Del gäller att se lill atldessa ungdomar fär möjlighel alt utveckla sig och la ansvar för sig själva ochdet svenska samhället. Ettannat område där vi måste fortsätta våra ansträngningar är hemspräksträningenoch hemspräksundervisningen. Redan nu för kommunerna statsbidrag för allhjälpa invandrarbarnen alt utveckla sill hemspråk i förskola och skola fr. o.m. det all barnen fylll sex är. Men på sikl måsle målet vara alt även barn iännu yngre åldrar kan fö träning i sitt hemspråk. Del bör inie fö förekomma atlbarn på daghem tas om hand endast av personer som inte kan tala med dem på deras egetspråk. Forskning och erfarenhet har visat oss del första språkets belydelse förbarnets känslomässiga och intellektuella ulveckling. "Halvspråkighet" kan längre fram i livet leda till främlingskap ochidentiietslöshei. "Halvspråkighet" ger inte elt gott underiag förutbildning och arbele men väl för rotlöshel, normkonflikter, psykiska besväroch aggressivitet mol yttervärlden. Invandrarbarnens och ungdomarnas ulvecklingär av största vikt för vårt framtida samhälle. Man brukar tala om den"andra generationens" situation. Den observeras alltmer i den inlernalionelladebatten, och vi har all anledning all se till alt invandrarungdomarnas villkorhär i blir lika goda som våra inhemska ungdomars. Såtill sist ännu en fråga som berör mig som ansvarig för både invandrar-ochjämställdhetsfrågorna i regeringen. Det är invandrarkvinnornas situation.Mänga av dem har lyckais finna sig väl lill rätta, men det finnskvinnor-särskilt de som kommer frän kulturer, helt olika den svenska kulturen -som har det svårt här i . Deras män arbetar och barnen går i skolan, lärsig svenska, skaffar sig svenska vänner och anammar mycket av vårt svenskalivsmönster. Men kvinnorna stannar kvar isolerade i hemmet, långt frän densvenska livsformen, och har svårt alt förstå och acceptera de övrigafamiljemedlemmarnas utveckling. De kvinnorna har långt lill jämställdhet. Delämnas ensamma och utanför. Vi måste försöka att hjälpa dem till elt bättreliv, som inle fjärmar dem men närmar dem både lill de egna familjemedlemmarnaoch till del svenska samhällel. Det aren lång och svår väg, men vi måste gåvidare på den med övertygelse och kraft. Sverigehar gjort mycket för atl invandrarna skall finna sig till rätta här. Vi har eltgott namn i fråga om invandrarpolitiska åtgärder. Men som framgår av vad jaghar sagt återstår mycket alt göra. Som ansvarig för dessa frågor kommer jag attsöka driva fram de förbättringar som är möjliga med hänsyn lill de ekonomiskaramar som finns. Jagär övertygad om alt goda lösningar pä dessa frågor är av största belydelse förvårt samhälles fortsatta ulveckling. Del är inte bara en fråga om ekonomiskaresurser och myndigheters åtgärder. Det är än mer en fråga om engagemang. Detgäller oss som politiker och enskilda individer, del gäller fackligaorganisationer och frivilliga föreningar. Det gäller oss alla. Vi måste sökaöverbrygga motsättningar och förebygga klyftor mellan oss - infödda svenskar -och minoritetsgrupperna. Vi måsle söka skapa mänskliga kontakter så atl känslorav främlingskap och fientlighet försvinner. Vi måste göra värt allra bästa förall lägga grunden för ell lugnt och tryggt framlida samhälle, där vitillsammans delar på bördorna och glädjeämnena. Detär min förhoppning atl framtida politiska beslut på invandrarpolitikens områdekommer all fallas under lika stor enighet som . var ett av de problemområden som omnämndes vid"syneförräliningen" på den socialdemokratiska partikongressen. Jagskall främst uppehålla mig något vid förhällandet mellan och länetsnäringsliv. Avsiktenmed bildandel av var atl skapa en slagkraftig svenskhandelssiälsindusiri. Den strukturplan som bolagets styrelse så småningombeslutat om sägs ge samordningseffekter av skilda slag vilka,förelagsekonomiskl räknat, beräknas ge resullatförbällringar av storleken400-500 milj. kr. perär när programmet väl är genomfört. ochframför allt de anställda kommer säkeriigen alt fö uppleva många besvärlighelerinnan dagens problem övervunnits. Detär också hell klart all den antagna stmklurplanen står i strid med deregionalpolitiska intressena. Om man försöker klargöra konsekvenserna somomslmktureringen får för samhällsekonomin i , om numalmmelallurgin nedläggs i Domnarvel, kan följande noteras: FörBoriänges del räknar man i delta fall med atl antalet arbetstillfällen i verketminskar med ungefär 500. Slora investeringar på band- och tunnplåts-sidan ochdärmed sammanhängande behov av arbetskraft balanserar en del av densysselsätlningsminskning som skulle följa en nedlagd malmmetallurgi. ILudvika blir emellertid effekterna på sysselsättningen svåra på grund avSSAB-gruvornas stora beroende av denna form av metallurgi i Domnarvel. På kortsikt skulle 1 200 arbetstillfällen försvinna -delta som påbröd till en redantidigare besvärlig arbetsmarknad. På kan driften vidGrängesbergsgruvan omöjliggöras. Då försvinner ytteriigare 600 arbetstillfälleni kommun. Länsstyrelsenhar beräknat alt för hela länet blir netiobortfallet av arbetstillfällen vidSSAB-enheterna minst 1 700 om strukturplanen genomförs. Därtill kommer atl ensä kraftig minskning av antalet arbetstillfällen kan förväntas ge upphov tills. Underieveranlörsförelag kan Ivingas permittera,service- och tjänstesektorn påverkas. Enligt samma källa beräknas alt länet år1982 riskerar all ha 9 000 personer arbetslösa eller i beredskapsarbete omstrukiurplanen genomförs. Detär mot den bakgrunden som man i länet anser all en satsning på bibehållenmalmmetallurgi i Domnarvel är den billigaste tidsbegränsadearbelsmarknadspolitiska insatsen. Det kan ge berörda myndigheter tillfälle altunder tiden utveckla alternativa sysselsättningsmöjligheter. Framför allt kandet ses som en åtgärd för att behålla en handlingsfrihet inför 1980-lalel all,om sä behövs, snabbt kunna utnyttja ökande efterfrågan och vinna nyamarknadsandelar vid en mer positiv utveckling än den som skisserats av . Malmenär en av våra viktigaste naturtillgångar, och del är viktigt atl se till attdet sker en riktig planering och ett rätt utnyttjande av gruvhanteringen. Delär inle bra om alltför många fångas i den syn som egentligen tillhörnäringslivets män - dessa människor som planerar framliden enligt sinakortfristiga förelagsekonomiska kalkyler, som bara har lönsamheten i somledstjärna. För dessa krafter är allting tillätet bara vinsten blir tillfredsställande.För dem är de anställdas och kommunala företrädares synpunkter mindreväsentliga. Ett sådanl synsätt kan fåmånga mycket svåra konsekvenser inte bara för gruvnäringen.Lägger vi ned eller minskar gruvindustrin här i landei kommer säkertforsknings- och utvecklingsarbelel atl flytta utomlands. En minskning avgruvindustrin slår också hårt på vår verkstadsindustri, som ivingas minskaproduktionen. har arbetat med den härproblematiken och preciserat frågeställningarna i ell handlingsprogram.Programmet bygger på samhällsekonomiska aspekter, och det andas tillförsiktinför framliden. Jag tillåter mig rekommendera den nye industriministern alllyssna på representanter innan något drastiskttillåts ske och innan en näring och ett kunnande raseras som det tagit myckellång tid att bygga upp! Jaghar nämnt kommun . därsäger man alt situationen för metallarbetarna är allvariigare än någonsin.Sista halvåret har sex verkstadsföretag i trakten gått i konkurs. Avdelningenhar pä kort lid tappat över 200 medlemmar. Småverkstäderna har drabbatshårdast. Många är helt beroende av gruvindustrin. När gruvdriften trappas nedfaller de som korthus. Frångrannkommunen har man uppvaktat i industridepartementetoch redogjort för bekymren vid . Företaget är landets endastora tillverkare av valsverksutrustning och krossar. Den svenska marknaden ärytterst svag, beläggningen är dålig och man behöver flera order, annars är verksamheteni fara. Här finns ett unikt kunnande som måsle räddas. Tidigarehar ASEA i tagit emot ganska mycket arbetskraft från ochSmedjebackens kommuner. har man emellertid inleersatt avgången, och det har betytt flera hundra föriorade arbetstillfällen förungdomen. av skälen till ASEA:s situation ärju atl energipolitiken i landetlegat i träda. expansivt näringsliv behöver energi i rikligt mätt ochgivetvis då också produktionsmedlen och apparaturen för överföring av energi. Detär en nåd att stilla bedja om all skiftet på energiministerposlen skall medföraatl man på nytt börjar tala energipolitik under vettiga former.