prot · G20976 · 1978-12-31 00:00:00 — Man säger atl man skall la ut3 % i produktionsfaktorsskalt, och det skall ge 7-10 miljarder i förstärkningav budgeten. Del förutsätter i så fall atl inle en enda krona avräknas ilöneavtalet, vilket - enligt socialdemokraternas egen motion -skulle leda lillinflation, och del vill de ju gärna undvika. Ellerockså gör man en avräkning ilöneavtalet, och därmed minskar skatteinkomsterna för stat och kommun sä atlintäkten bara blir en tredjedel av vad man anger och som man vill använda föratt minska underskottet. Den tredjedel som återstår skall man dessutom användaför atl sänka den direkta skatten, för det anser man ju frän socialdemokratiskthäll att man skall göra. Jag är också oroad över del stora budgetunderskottet. Jag delar defarhågor som flnns för all, om en rad "om" inträffar, det kan bli eninflationislisk utveckling, inte nu men . Och jag välkomnar alla förslag fränalla partiers häll om hur man skall lampas med detla budgetunderskott. Men jagtycker att man skall visa upp de konkreta åtgärder man vill vidla, innan mangår ut i en våldsam kanonad mol regeringen för all delta budgetunderskott haruppställ. Talmannen anmälde atl anhållit atl lilantecknat alt han inte ägde rätt till ytterligare replik. () kortgenmäle: I etl avseende är denna lilla regering slor: den har oceaner av tidlill sitt förfogande i riksdagsdebatten, medan vi har någon fattig minut. Pådenna minut vill jag ändå lill säga följande. Delär litet farligt alt en smula nonchalant säga: Ja, ja, ja - alla eraförändringar är bara marginella. Om vi säger all 450 miljoner på ett flygplansom aldrig skall flyga vill vi inte lägga ned, sä svarar ni: Det är baramarginellt. Om vi säger all en miljard har ni kastat bort på att låta kärnkraftverkstå, så svarar ni alt det är bara marginellt. När vi försöker stärkastatsinkomsterna med 5 miljarder, är del bara marginellt. Vadtror ni människor får för intryck, om ni nonchalant säger att alla förändringarär bara marginella? Inågot slags evighetsperspektiv är allt vad vi människor sysslar med pä jordensjälvfallet marginellt. Men vi sysslar med problem som är väsentliga förmänniskorna i deras vardag. Det skall vi inle kalla marginellt. Närjag ställer frågan vad tänker ni göra åt budgetunderskottet fär jag icke etlord till svar - trots de oceaner av lid som ni har. Denhär nonchalansen hos kom fram pä ett annat sätl, som jag intetycker riktigt bra om. Jag var ganska återhållsam och sade atl en regering kaninle göra allt pä hundra dagar. Sedan tog jag upp vissa ting där man kankritisera er. Till det svarade : Men det var väl ingenting. Närni exempelvis i fråga om de mindre handelsstålverken avskedade pågrått papper, och hans arbele med atl samordna dem fick upphöra, skapade detmyckel slor oro hos de anställda. De kom lill oss och sade: Ni är de enda vikan vända oss lill. Delär någol som ni har gjort under era hundra dagar. När ni har sagt all vistruntar i gjulerierna, när ni inle har gjorl någonting på skogsindustriområdet,sä är det någol som ni har underiålii under era hundra dagar. Gånu inte ul och säg lill människorna på i aU blyhalten ibensinen bara är någonting marginellt! Säg i stället lill dem alt det förelågen socialdemokratisk motion och att om den hade bifallits, skulle det hainneburit alt blyhallen i bensin varit väsentligt lägre. Men den molionenavslog ni. Och säg inle lill delusenlals familjer som är oroliga över den höga hallen av radongas i sinahus atl detla bara är marginellt och ingenting att komma med - de hyser stororo. Vi socialdemokrater har drivit också det ärendet, men ni har på eltskandalöst sätt misskött del. Allting är inle marginelltoch likgiltigt; samhällsproblem är vikliga saker somskall behandlas seriöst och icke nonchalant. Allra sist skall jag varalilet vänlig i alla fall. Dethar inle blivit mänga nya jobb i , men ett och annat kommerändå till, på ett område. Riksgäldskontorel, som är del verk som svarar för denstatliga upplåningen i och i utlandet, söker genom en Slor annons eninformationschef ? Jo, det står: "Kontorets verksamhet befinner sigi stark expansion." Jag kan inte komma ifrån all del är någonting nästan patetiskt överOlof Palmes bekymmer över alll som är ogjort trots atl vi regerat ihela hundra dagar. Mendet där blyet i bensinen, , har funnits där mycket länge -långt förede hundra dagarna som vi nu lalar om. Del hade man ju kunnai göra någonting åtför länge sedan, om man bara hade velal. Vi vill göra någonting ät del. Vimotionerade om del när vi var i opposition men fick avslag. skall emellertidåtgärder vidtas. Radongaseni våra byggnader har också funnits där myckel . skall vi göra någontingät den saken också, men del kan ju hända atl det tar lilel tid. Del kan allliddröja någon vecka längre än man hade tänkt sig alt få i gång utredningar ochalt arbeta fram lagstiflningsförslag. Del vardelta jag menade när jag sade attdel var myckel marginella invändningar som ni förvisso hade att komma med. Jagvill inle heller negligera del säger om all olika kostnadsposterkunde ha blivit mindre, om saker och ting hade hanterats på elt annat säll. Omman ulan alt länka sig för t. ex. hade slagit igen den svenska flygindustrinoch om man hade stmntat i de säkerhelsinsatser för kärnkraften som ni taxerattill 800 milj. kr., hade vi helt visst haft lägre kostnader, i varje fallenligl sätl alt räkna. Jagville bara påpeka atl man inle kan tillgodoräkna sig giorda utgifter som postersom nu kan minska budgetunderskottet i statens budget. Det är inle seriöst. Delär atl försöka göra det alltför lält för sig när man fär frågan, pä vilket sättman själv hade tänkt sig atl budgetunderskottet skulle kunna minskas. Tillsist till frågan om vad vi tänker göra åt budgetunderskotlet. Ja, vi tänkergöra precis detsamma som socialdemokraterna själva rekommenderar i sin motion:Vi tänker först vänta och se vilken konjunkturutveckling vi får och omkonjukturutvecklingen framåt hösien visar atl vi behöver dra in köpkraft.Men just nu är alla överens om alt vi i stället behöver stimulera köpkraften.Om det emellertid visar sig all vi behöver dra in köpkraft, då kommer vi ocksåatt göra del med de metoder som behövs och som kan länkas verka med densnabbhet som lägel då kan kräva. - Delta är svarel på den fråga som och även fått svar på . THORBJÖRNFÄLLDIN (c): Vad beträffar den debatt som ägt rum om dels radongas, dels blyet ibensinen villjag påminna om alt trepartiregeringen fattadebeslut om all sänka blyhalten i molorbensin från lill 0,. Del är alltså inte så alt ingenting gjorts . Frågan omatt införa straffavgifter för dem som inte efterlever denna nya bestämmelseväntar nu på behandling. Jag menar alt man skall gå vidare på dennalinje och att man även bör kunna kombinera denna med alt ge kommunerna ökadeförulsältningar alt begränsa biltrafiken i stadskärnorna. Det ankommer påregering och riksdag atl skapa förutsättningar för kommunerna i det avseendet. Närdel gäller radongasen fanns direktiv färdiga i sluiet av september, och detundandrar sig min bedömning vad det är som gjorl atl de direktiven inle komlill användning på sä sätt att en utredning saltes i gäng om hur denna frågaskulle behandlas. Olika faktorer samverkar just nu lill att den svenska ekonominfortsätter atl utvecklas positivt. Destabiliseringsåtgärder som trepartiregeringen vidtog kommer också under 1979all verksamt bidra lill aU exportföretagen kan forlsälla all återta tidigareföriorad terräng. ger den internationella konjunkturuppgången,främst den i , påtaglig draghjälp. Man kan under dessa omständigheterräkna med en rejäl exporluppgäng även . Ävende svenska förelag som i första hand vänder sig lill hemmamarknaden hävdar sigbättre och bätire. Del är i slor utsträckning ell resultat av borttagandet avlöneskatten. Överiagren är i stort sett borta. Kapacilelsut-nylljandet ökardärmed i både färdigvaru- och råvaruindustrin. Aktivitetenhar ä andra sidan inte ökat så mycket alt det har uppställ något egentligtinflationstryck. Den förhållandevis låga inflationstakt som uppnåddes förnärmare ett är sedan består. Arbetslöshetenär däremot fortfarande hög och lusten att investera svag. Del kommer altbehövas omfattande insatser även för all hålla arbetslösheten borta.Sysselsättningsutvecklingen kommer av allt att döma atl i ökad utsträckning bliberoende av hur jusl investeringarna utvecklas. De rent arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna måsle i ännu §lörre ulsträckning än inriktas pä alt skaffaungdomar och andra särskilt utsatta grupper arbeten. Till de grupperna hör dehandikappade, Delstora problemel vid sidan av arbetslösheten och den uteblivnainvesteringsuppgången ulgör risken för en ny inflationsväg. Ett så stortbudgetunderskott som det regeringen redovisar för nästa budgetår utgör utantvivel etl riskmomenl. Därför är återhållsamhet med nya statsutgifternödvändig. Framför alll är del nödvändigl med återhållsamhet med statsutgifterav konsumtionsnalur. Man ser också hur välbetänkt del var att begränsakonsumtionsstimulanserna i samband med höstens skallebeslut. Den privatakonsumtionen ökar trots denna bjegränsning snabbare än vad regeringen räknademed . Det är ingen överdrift atl säga althotet mot produktionen, sysselsättningen och slandardutvecklingen den närmastetiden i första hand ligger i att inflationen på nytt skjuter fart. Ävenden inlernalionella utvecklingen rymmer osäkerhetsmoment. Omläggningen av denekonomiska politiken i i åtstramande riktning kan visseriigen positivtpåverka bl. a. den svenska skogsindustrin via en stabilare dollarkurs. Men detfinns risk för att en sådan polilik medverkar lill alt brytaden uppåtgående konjunkturen i industrivärlden. i , kriseni och de beslutade successiva prishöjningarna pä olja är andra inslag iden inlernalionella bilden som skapar osäkerhet -osäkerhet bl. a. om uppgångeni fortsätter sä länge som man har räknat med.OECD-sekretarialet räknar i sin senaste konjunkturrapporl med en vissavmattning redan under loppet av 1979. Samtidigtfinns det skäl atl understryka att uppgången såväl i som i andraindustriländer sker från en mycket låg produktions- och sysselsäll-ningsnivå.Inte ens myckel gynnsamma tillväxtsiffror ger därför utrymme för någon mer expansivpolitik i fråga om privat konsumtion och reformverksamhet. Denviktigaste målsättningen måste vara atl fortsätta en ekonomiskpolilik som säkerställer yttre och inre balans i den svenska ekonomin,förbättrad sysselsättning och en fortsatt välfårdsökning under 1980-lalel. Detstatliga budgetunderskottet är stort, och underskottet i utrikesaffärerna för1979 väntas stiga trots exportökningen -båda dessa saker är nog sä tydligavarningstecken för alt vi återigen kan glida in i en inflations-ochkostnadsutveckling, som skulle resultera i förlorad konkurrenskraft och minskadsysselsättning. Den relativa stabilitet som mödosamt byggts upp undertrepartiregeringens lid skulle dä snabbt gå föriorad. Detär klart att budgetunderskottet också sätter bestämda gränser för vad som ärmöjligt alt åstadkomma på skatteområdet. Det vore fel all ge sken av all det iell slag skulle gå all rätta till alla de brister i skattesysiemel somotvivelaktigt flnns och dessutom kunna sänka del totala skattetrycket. Delblir dä i stället desto viktigare alt formulera en långsiktig målsättning förskattepolitiken, som kan förverkligas steg för steg. Med en sådan bör del varamöjligt atl komma ifrån de improvisationer som i så hög grad kännetecknadesocialdemokratins skattereformer men till en del också delskatleförslag som folkpartiregeringen lade fram . Närman konstaterar atl det knappast flnns utrymme för någon sänkning av dettotala skattetrycket bör man konstatera all del knappast heller flnnsutrymme för några skärpningar. Därför måste man realistiskt räkna med atlflertalet ändringar i värt skattesystem måste äga rum inom eni stort sett oförändrad ram, där lättnader på ett håll motverkas av skärpningarpå ell annat. Inteminst socialförsäkringssystemet kommer atl ställa ökade anspråk pä ett ökatavgiftsuttag. Med ell växande anlal ålderspensionärer, fler förtidspensionäreroch fler dellidspensionärer ökar utbetalningarna av både folkpensioner ochtilläggspensioner myckel snabbt. De löften vi har gett pensionärerna måstehållas. En förstärkning av uttaget till ATP-syslemet lär En sådan förstärkning blir också av betydelse för det totalasparandet i landet. Deninriktning skattepolitiken haft har i hög grad bidragittill sänkningen av del relativa kostnadsläget och till en förbättradkonkurrenskraft. Även indexregleringen av den slalliga skatteskalan har på eltavgörande sätt bidragit till den relativa stabilisering som vi har uppnått.Framgången när del gäller kostnadsläge och konkurrenskraft får inte tillålas gåföriorad genom atl vi nu äter lägger på olika kostnadsdrivande pålagor. Manskall dock vara på del klara med all del i sin lur ytterligare begränsarhandlingsfriheten för skattepolitiska reformer. Detförefaller som om socialdemokraterna ingenting har lärt av vad som har hänl. Dekommer med ytteriigare krav pä höjningar av arbetsgivaravgifter ochåterupprepade krav på all indexregleringen skall las bort. Inomcenterpartiet menar vi all del fortsatta reformarbetet pä skatteområdetnärmast måste inriktas på en förbättring av den kommunala skatteutjämningen.Slaten bör också genom ökade bidrag till kommunerna så långt möjligt underlättaför dessa att genomföra den ekonomiskt mycket tunga utbyggnaden avbarnomsorgen, åldringsvården och långtidsvärden ulan yiteriigare kommunalaskattehöjningar. Kan man på del sättet bemästra den kommunalaskalteutvecklingen får det stor betydelse för marginalskatten för deallra flesta inkomsttagarna. Enandra målsättning måsle enligt vår uppfattning vara alt jämna ut den klyfta somlänge funnits mellan barnfamiljer och icke barnfamiljer. Del är svårt all påett rättvist sätt genomföra en sådan utjämning inom skattesys-lemels ram. Delfinns också andra skäl för att man här i stället lar fasta på vårt förslag ominförande av en vårdnadsersältning. Medtanke på den ekonomiska situationen kan en vårdnadsersältning inte genomförasfullt ut i ett steg. Vi föreslär därför atl man i en första etapp låter denutgå lill alla småbarnsföräldrar med barn upp lill ett och etl halvt år. Närresurserna så tillåter bör ersättningen föriängas så att den kommer att utgåupp till . En sådan omfördelning lill barnfamiljernas förmän är enligtvår uppfattning lika angelägen som ändringar i skatteskalan. Del är interimligt atl genomföra slörre skattesänkningar för inkomsttagare sombara har atl försöka sig själva ulan all göra extra insatser förbarnfåmiljer i samma inkomstläge. Del är starka fördelningspolitiska ochsociala skäl för vår prioritering. Ingenbestrider alt del behövs förändringar i skalleskalan som gör marginalskattenmindre betungande på ökande arbetsinkomster, men vi kan inle bortse frän altskatteskalan inte gör skillnad pä familjer med barn och familjer utan barn. Enligtcenterns uppfattning bör det vara möjligt att genom beslut nu i vår ta ettbetydande steg 1980 på vägen mot en effektivare skatteutjämning ienlighet med de förslag som den kommunalekonomiska utredningen lagt fram. Ensådan uppläggning förutsattes f ö. redan i den skalleuppgörelse som ochfolkpartiet träffade i skatteutskottet . Resten av en sådan reform börkunna genomföras nästa är med ikraftträdande . 3 protokoll 1978/79:76-77 Socialdemokraterna har lagt framförslag till en ny skalleform, som man själv kallar produktionsfaktorsskatt mensom också kunde ha annat namn. Någon i grunden helt ny skalteform är detnämligen inte fråga om. Man kan kanske lättast beskriva den som en mellanformmellan dagens arbetsgivaravgifter pä arbetsinkomster och mervärdeskatten. Denger också i stort sett samma avkastning till statsskatten per uttagsprocent.Till skillnad frän mervärdeskatten är den tänkt atl belasta exporten. Däremotbelastas inle importen. Det är naturiiglvis en allvariig tankeställare i deltasammanhang. Riskenär att den på så sätl får samma kostnadsdrivande effekler som löneskatternahaft , även om man siktar till alt avräkna den från dettillgängliga utrymmet vid löneförhandlingarna. Etl tre- till fyrapro-centigluttag redan frän 1980 ovanpå de ökade avgiftsuttag som kan behövas tillsocialförsäkringssystemet skulle säkert också inkräkta myckel kraftigt på delulrymme för konlanllönehöjningar som man har till sill förfogande närarbetsmarknadens parter tar upp förhandlingar om nya löneavtal. Omsumman av höjda statliga pålagor och kontantlön går utöver det faktiska ulrymmesom slår lill buds vid förhandlingarna är vi inne i en pris- ochlönekarusell igen. Vad del leder till fick vi ju erfara på ell hårdhänt sätl imitten av . Som statsministern sade har självbekräftat atl det var en av orsakerna till att den svenska ekonomin gick påsned och vi hamnade i den här pris- och lönekarusellen. Åandra sidan finns enligl min uppfattning ingen anledning att blankt avvisa delsocialdemokratiska förslaget. Mera ingående utredningar bör kunna visa, om detmöjligen kan vara till fördel atl pä sikl ersätta de nu existerande skatte- ochavgiftsuttagen med en skall av den karaktär som socialdemokraterna vill införaredan från 1980. Yrkandet om införandetiden anser jag fullständigtorealistiskt, eftersom man inte gärna kan införa en sådan skatt ulan atl halåtit olika organ ute i samhällel remissvägen ge sin syn på hur den skullekomma atl verka. Enviktig förutsättning för att det svenska näringslivel under 1980-talel skallkunna möta ökade krav ,på omställningar och skärpt inlernalionell konkurrens äralt den mera framtidsinriklade näringspolitiken,som inleddes med det s. k.småföretagarpaketet och sedan följdes av ökade insalser för teknisk forskningsamt olika exportfrämjande insatser, fullföljs i enlighet med de riktlinjer somtrepartiregeringen drog upp. Folkpartiregeringen har också aviserat atl längrefram lägga fram särskilda proposilioner om näringspolitiken ochregionalpolitiken. Kravenpå omställningar är i de flesta industribranscher förenade med myckel storakapitalbehov. Del gäller både typiska krisbranscher och industrigrenar medexpansionsmöjligheter. a. när del gäller stål och varv har slaten ryckt inmed mycket stora belopp för att över huvud taget möjliggöra en omställning isocialt acceptabla former. Skogsindustrinär i betydligt slörre utsträckning en framlidsindustri. Den myckel långdragnalönsamhelskrisen har dock nära nog utarmat hela branschen. Den ekonomiskastyrkan är alltså nu på många håll nästan Undersädana omständigheter måsle enligl min uppfattning samhälle och ägare la eltgemensamt ansvar. Staten kan genom att lämna lån på goda villkor ökaöverlevnadsmöjligheterna för de förelag som har akuta problem. För atl främjaen fortsatt vidareförädling av skogsråvarorna ligger del också i samhälletsintresse alt underlätta för delägarna i bl. a. skogsägarrörelsens företag altsjälva skjuta till nödvändigt, riskbärande kapital. Det kan bl. a. ske genomatl den s. k. Annell-lagstiftningen utvidgas till atl också gällakapitaltillskott till ekonomiska föreningar på samma sätt som den gäller förkapitalanskaffning till aktiebolagen. Kapiialproblemengenerellt kan under 1980-lalet knappast ulan en kombination avförbättrad lönsamhet, ökat enskilt sparande och ökat kollektivt sparande. Delenskilda sparandet har bl. a. genom olika sparsli-mulerande ålgärder utvecklatsmyckel positivt. I avvaktan pä vad som händer i lönlagarfondsfrågan bör detsystemet med fördel också kunna utnyttjas för etl kollektivt sparande ikooperativa former i enlighet med det förslag som lagt fram ien motion till detta . Deöverhängande kapiialproblemen innebär bl. a. alt de regionala utvecklingsfondernamåste ges en central roll i den framlida närings- och regionalpolitiken.Avsikten med ombildningen av företagarföreningarna till utvecklingsfonder varframför alll att stärka och förbättra möjligheterna till stöd för den mindreoch medelstora företagsamheten, att stimulera nyföre-tagande och utöka rådgivningentill förelag och uppfinnare som står i begrepp atl utveckla olika produktidéer.En sådan ökad satsning pä de mindre företagen innebär ökadeförutsättningar att åstadkomma en mer decenlralistisk samhällsutveckling. Utvecklingsfondernafick redan vid starten betydande medelsiillskoii både för sin egen verksamhetoch för utlåning. Del stora inlresset för fondernas verksamhet har ändå letltill slor knapphet på resurser. På mänga häll håller länemedlen redan på att ta slut.Enligl uppfattning bör därför riksdagenredan under innevarande budgetår tillskjuta ytteriigare medel för atl möta delstora lånebehovet hos olika företagsgrupper. Ietl något längre perspektiv måste inle minst fondernas exportfrämjandeverksamhet byggas ut. De mindre och medelstora förelagen har utan tvivelbetydande exportmöjligheler. Del har visats inle minst i samband med denförsöksverksamhet med särskilda handelshus som startats av ell par fonder. Detär angelägel att fler fonder får möjligheler att utveckla likartad verksamhetoch all det kan anvisas särskilda medel för den. Efternågra år med vikande induslrisysselsältning finns del nu förulsätlningar föralt denna åter skall böria öka. Hur det lyckas blir dock i betydandeutsträckning avhängigl av hur regionalpolitiken utformas. Behoveiav fortsatt bantning i flera industribranscher och ansträngningarna atl höjasysselsättningsgraden i de sysselsätlningssvaga delarna av landet ställer kravbåde pä ökade resurser och på en delvis annan inriktning av regionalpolitiken.En sådan förstärkning av regionalpolitiken är också en förutsättning för atlåstadkomma en mer decentraliserad samhällsstruktur. Enligt vår mening är detklok politik att tillgodose sådana krav. Det är fel att tro attomställningsproblemen i industrin och näringslivet skulle lösas billigare ochbättre genom en ny flyttlasspolitik. Denstörsta sysselsättningsökningen kommer dock även under kommande äratt äga ruminom statlig, och landstingskommunal verksamhet. Inle minst mot denbakgrunden ärdet nödvändigt att i ökad utsträckning lägga regionalpolitiskasynpunkler också på utbyggnaden av den offentliga verksamheten. har imotioner föreslagit atl de centrala verken får i uppdrag att systematisktplanera för en utflyttning av olika funktioner och fristående avdelningarmotsvarande av verksamheten. Vi förutsätter också att nytillkommande verkregelmässigt lokaliseras utanför . En motsvarande decenlralisering börvara möjlig även inom kommuner och landsting. Lätmig, herr talman, i detta sammanhang än en gäng beklaga att det s. k.Volvoavtalet inte kunde föras i hamn. Motiven för all söka finna nordiskalösningar på industrins strukturproblem och på vikliga energifrågor kvarståremellertid trots det inträffade med oförändrad styrka. Jag noterar såsompositivt att regeringen är beredd att fortsätta överiäggningarna med den norskaregeringen för att hitta konstruktiva lösningar. Inle minst risken för atl viannars blir mer och mer beroende av internationellt storkapital ochmultinationell företagsamhet talar för all vi pä etl bättre sätt än hittillsmåste ta till vara de samarbetsmöjligheler som finns i . Ingen tid fårdärför försittas att få i gång nya diskussioner med och övriga nordiskaländer om tänkbara samarbetsprojekt. Närdet gäller energipolitiken kvarstår av allt att döma de åsiktsskillnader somledde till trepartiregeringens upplösning. Även de gamla meningsbrytningarnainom socialdemokratin finns kvar. Del får vi besked om med jämna mellanrum. Dengruppering inom socialdemokratin som arbetar för en avveckling av kärnkraftentycks undersenaretidsnarast ha skärpt tonen mot den officiella partilmjen. Mantycker atl partierna under sådana omständigheter borde ha relativt läll attenas om att låta frågan avgöras genom folkomröstning. Del motstånd som finnsmot att låta folket direkt ta ställning till denna både i sak sä betydelsefullaoch politiskt så laddade fråga kanjag inte tolka på annat sätt än att det finnsen uppenbar rädsla för att folket i en folkomröstning skulle avvisa deninriktning av energipolitiken som tre av partierna har bundit sig så hårt för.