prot · G20922 · 1978-12-31 00:00:00 — Bostadsmiljön måsle la mer hänsyn lill barns behov i olika åldrar. Närdet gäller all planera för bra kollektivhus har vi alltför lilen erfarenhet.Men planering är inte något som angår bara planerare och politiker. Nej, del ärbrukarna som lidigi måsle få elt medansvar. Jagupprepar ord som lidigare har sagts här ; trygghet, gemenskap. Vi måsleplanera för alt få jusl trygghet och gemenskap i boendet. Alla har vi hört historien om tio små negerpojkar, derasöden och äventyr och hur de försvann en efter en av olika anledningar. För skall jag nöja mig med alt erinra om historien om tre små negerpojkar: Tre små negerpojkar fickregering pröva på - den ena han fick"kärnkraftvärk" sen var de bara två. Tvä små negerpojkar skulleregera sen - den ene han blevbortdribblad så var dom bara en. En myckel liten negerpojkstår ensam i kajutan - de andra frågarskadeglatt: Kan han manövrera skutan? Skämt åsido konstaterar vi nu alt och vidmakten föll den inbördes splittrade borgerliga regeringen. iopposition inträffade del som många befarade men som få egentligen trodde-borgeriigheten orkade inte regera lillsammans ens en första mandatperiod. Nuvärdet ju mänga konflikter inbyggda i den borgerliga regeringen redan frånbörjan. Egentligen var man oense om del mesta. Det var inte baraenergipolitiken och kärnkraften som tärde på borgerlighetens möjligheter althålla ihop. Oenigheten fanns där bl. a. på skattepolitikens ochfamiljepolili-kens område. Jagtycker atl det under dagens debatt har påvisats hur dessa konflikter blommatupp pä nyll. Moderaierna - nu i opposition - kräver stora skallesänkningar. "Vi måsle sänka det totala skattetrycket", sade lidigare i debatten. Vi hörde honom inte med samma emfas framföra deltai egenskap av handelsminister i trepartiregeringen. 400 000 nya jobb ochvårdnadsbidrag på . på nytt i opposition. Detvar ganska tyst om detta då han själv satt som statsminister och rimligen bordehaft större möjligheter all genomföra kraven. Manfrågar sig nu hur de väljare som stödde de borgeriiga partierna i förra valeloch förde dem lill regeringsmaklen lack vare deras löften i valrörelsen kännersig . Ja, del är alldeles klart au del måsle ha utbrutit en mycket storbesvikelse bland de borgerliga väljare som satsade på dessa tre partier iförhoppning om alt man skulle få slora skattesänkningar, i förhoppning om atlfå . i vårdnadsbidrag osv. När dessa krav på nytt framförs med allkraft frän de partier som har fält lämna regeringsmaklen, säger sig naturiigtvisdessa väljare: De här partierna är mycket bättre i opposition - iregeringsställning genomför de ju inte sina löften. Förmänga människor känns det säkerligen som en befrielse atl den splittradeborgeriiga trepartiregeringen föll. sade en gång på 1920-laleli samband med en av de många regeringskriserna i dåtidens : "Del ärbältre atl regeringen faller än alt regeringsmakten förfaller." Jag troratl del är sant också i det här lägel. Del var elt regeringsmaklens förfall somvar på gäng den sista liden bland de tre borgerliga partierna. Närman den senasle tiden har bevittnat de hatska utfall som de tidigareregeringsbröderna har riklat mol varandra - med beskyllningar som man knappasttrodde atl ansvariga politiker skulle la i sin mun - så förslår var och en alldenna regering inle hade någon framlid. Därför var del en befrielse atlregeringen gick. Del var dessutom nödvändigl med hänsyn till politikens ochpariamenlarismens trovärdighet. I början på det här året, den 13januari,hade vi tillfälle alt med dennu avgångne industriministern . Åsling diskutera sysselsättningsläget imilt hemlän . När vi redovisade de stora bekymmer som vi hade märktinom industrin och på sysselsättningens område inom vårt län flck vi avindustriministern det beskedel alt vi hade det mycket bättre i länän man hade på andra håll i landet. De problem som vi brottades med då detgällde vår induslri och vår sysselsättning var atl anse som ett led i denallmänna konjunkturnedgången. Denavgångne industriministern sade emellertid att regeringen skulle följasituationen i länet med uppmärksamhet och självfallet vara beredd atl vidtaerforderiiga åtgärder. Sedanvi hade denna inlerpellationsdebatl med . Åsling harvårt sysselsättningsläge i drastiskt försämrats. Vi har 9 843arbelssökande enligl den senasle månadsräkningen. Del är en ökning med 2 342 iförhållande lill föregående är. Vi har 2 723 direkt arbetslösa. Det är närmare600 fler än den dag vi diskuterade det här med . Anlalel arbetslösakassamedlemmar har ökat med närmare 400 på ett är. Vi har dessutom närmare 900fier i beredskapsarbeten i förhällande till föregående är. Men delallvariigasle av allt - och del har redan berört - är att vi har1 200 ungdomar utan arbele. Del är nästan en fördubbling av antalet arbetslösaungdomar sedan vi hade vår deball med förre industriministern . Åsling. Utöver arbelsmarknadspolitiska åtgärder - som vikommer i åtnjutande av i såväl som på andra håll i landet - harvi inte märkt några som helst åtgärder ifrån regeringens sida för atl förbättrasysselsättningsläget i länet. Tvärtom har man med regeringens goda minne lagtned ett statligt förelag i länet, nämligen Brasons i , vilket Sven-GöstaSigneil senare i debatlen kommer att beröra närmare. Vihar fått stora sysselsättningsproblem inom möbelindustrin i , ochbyggnadsämnesindustrin, som är en stor sektor i vårt län, har också storaproblem. Del hela bottnar självfallet i del låga bostadsbyggandet i landet ochden allmänna svångremspoliliken, som har inneburit att köpkraften har dragitsned bland de stora löntagargrupperna. Närbostadsbyggandet minskar, som det gjort , och när löntagarnasköpkraft har dragils ned i den omfattning som har skett, ja, då drabbashemmamarknadsinduslrin på ell påtagligt sätt. Och del är främst påhemmamarknadsinduslrin som vår sysselsältning i är baserad. Vifår hoppas atl den nya enpartiregeringen kan la litet mer hänsyn till de härproblemen. Vi kommer atl höra av oss frän i de här sammanhangen,och vi kommer självfallel atl peka på de löften som den förra regeringenställde - om de gäller vet jag inle - om atl man skulle följa våra problem iSkaraborgs län med uppmärksamhet. Lätmig slutligen, herr lalman, i all stillsamhet konstatera all ingen av deborgerliga ledamöterna på Skaraborgsbänken ansett sig ha anledning atldelta i den här debatten. Men de har ju chansen . Förhoppningsvis kommer de. Inom hälso- och sjukvården pågår ett omfatlande reformarbete. I flerafall har angelägna utredningar nu slutförts och förslag lämnats. Del är ingenöverdrift atl säga alt många vikliga frågor nu väntar på sin lösning. Förden nylilllrädande regeringen innebär det ett stort ansvar all under dettariksdagsår föra i hamn en rad viktiga frågor som påbörjats undertrepartiregeringens tid. Ettav de problem inom sjukvärden som patienterna upplever som särskilt allvarligtär brislen på kontinuitet - detta att möta ständigt nya ansikten, nya läkare.Frågan bedömdes så viktig att en särskild utredning fick i uppgiftatl skyndsamt lägga fram förslag om hur man skall kunna förbättra kontinuiteteni värden och ge patienten möjlighel att etablera en fast kontakt med en läkaresom han känner förtroende för. Här kommer också distriktssköterskan in ibilden-en kategori som tyvärr ofta glöms bort i debatten men som är enovärderlig resurs för svensk sjukvård när det gäller närhet, helhetssyn ochkontinuitet. Syftet med utredningen, som kommer att lägga fram sillförslag, är alt snabbt bygga upp en lättillgänglig lakar- och sjuksköterskevårdnära människorna med små vårdcentraler ute i bostadsområdena. Det är min varmaförhoppning atl den nya regeringen kan fullfölja de lidigare planerna på enproposition till . Jag hoppas också atlregionsjukvårdsulredningen kan lägga fram elt förslag lill hur man påbästa möjliga sätt skall kunna utnyttja och tillgodose behovet av sjukvårdensmest specialiserade resurser. Jag vill begagna tillfället au än en gång ta upp frågan om förebyggandeinsatser och om förbättrad egenvård. Hur väl vi än bygger ut sjukvårdssystemetkommer alllid en väsentlig del av hälsotillståndet i vårt land atl bero på hurvi som enskilda individer är medvetna om hälsans villkor. Vi måste själva få ochkunna ta en väsentlig del av ansvaret för våregen hälsa, såväl vad gällerförebyggande åtgärder som i fråga om diagnostik och - i viss utsträckning -även behandling. Hälso- och sjukvården måste i ökad utsträckning satsa påinformaiion och kunskapsöverföring till patienter och allmänhet. Nämndenför hälsoupplysning, lobakskommittén - där elt remissbe-handlat förslagomrökfria allmänna miljöer nu föreligger-fluorberedningen och den nyligeninrättade delegationen för livsmedels- och näringsfrågor har här utomordentligtviktiga uppgifter. Med medel från delegation för socialforskning utvärderas nu behandling med fasta och hälsokost liksom ocksåegenvårdens möjligheter i olika sammanhang. Jag hoppas att detta arbete kommeratl fullföljas. Förbättradinformation lill patienterna är utomordentligt viktig för all dessa skall kunnabevara hälsan, föratt tillfrisknandet skall påskyndas och för att återfallskall förhindras. Möjligheterna därtill måste därför aktivt tas lill vara - vidvårdcentraler och distrikissköterskemottagningar, under sjukhusvistelse ochvid apoteken. På detta område är det inte fråga om stora dramatiska reformerutan om elt tålmodigt vardagsarbete för att på olika sätt och med hjälp avmodern informationsteknik stärka medvetandet om hälsa och sjukdom. Läkemedlenutgör en väsentlig del av en effektiv sjukvård. Debatten på detta område har ivårt land till stor del kommit att röra sig om humvida läkemedelsindustrinskall socialiseras eller inte. Jag vill bestämt hävda att en socialiseringskulle vara direkt olämplig, inte minst ur kontrollsynpunkt. Ligger produktionoch kontroll i samma hand är det enligt såväl utländska som svenskaerfarenheter betydligt lättare att se mellan fingrarna med kontrollen. Vidareslår klart att myckel få preparat av belydelse för sjukvärden utvecklats iländer där läkemedelsindustrin har socialiserats. Måletmåsle i stället vara atl få alll bättre och säkrare läkemedel till rimligapriser och ett förbättrat läkemedelskunnande hos både personal och patienter.Ett omfattande utredningsarbete har därför bedrivits på dessa områden. Detre utredningarna om läkemedelskonirollen, läkemedelsinformationen ochläkemedelspriskonirollen har slutfört sitt arbele och remissbehandlals.Därigenom har hela läkemedelsområdet genomlysts på ett, vägar jag påstå, uniktsätt. Förutsättningar föreligger därför för ett kvalificerat reformarbete, fören fördjupad och effektiviserad läkemedelskontroll, där risken för biverkningarytterligare bör kunna minskas, samiidigi som angelägna läkemedel snabbare än nukan tillföras sjukvården. 12 protokoll 1978/79:21-22 Också läkemedelsinformationen behöver utvecklasenligl de riktlinjer som angivils av informalionsutredningen. Det behövs ensuccessiv förstärkning av den produklobundna, jämförande läkemedelsinformationenför atl främja användningen av lämpliga läkemedel och förebyggaskadeverkningar. Del finns också ell stort behov av förbättrad information tillpatienterna, inle minst med hjälp av apotekens kvalificerade personal. Ocksåbehovet av förbättrat läkemedelskunnande hos inte minst den sjukvårds- ochsocialvårdspersonal som har mycket atl göra med de äldre måste tillgodoses.Också möjligheterna atl med hjälp av bl. a. läkemedelskommittéerna göra industrinsmuntliga information mer rationell måsle las till vara. Vadslutligen gäller priskontroll på läkemedel bör det nu vara möjligt alt få ettväl fungerande system för prisövervakning i läkemedelshanteringens alla led.Förberedelserna på hela detta område ligger långt framme. Jag hoppas atlplanerna pä en samlad läkemedelsproposition skall kunnafullföljas. Jaghoppas också atl den avslutade ulredningen om statens bakteriologiskalaboratorium skall möjliggöra en snabb och slutgiltig bedömning av dessframtida organisation, lill gagn för den svenska produktionen av sera ochvacciner, liksom för den personal som alltför länge fått arbeta under osäkraoch ur arbetsmiljösynpunkt ofta direkt olämpliga förhållanden. ÄvenTHX-frågan måsle fö en lösning. Vi har levt i ett tillstånd därTHX-verksamhelen bedömts olaglig men där myndigheter och rättsväsende avhumanitära skäl tvekat alt ingripa. Det är angeläget att komma fram lill enlösning där de som sätter sitt hopp lill THX kan fö detta preparat ulan riskför lagbryteri. Av alll alt döma har den sittande THX-uiredningen kommii långti della sitt arbete. Underde gångna två åren harjag här i kammaren haft många debatter medsocialulskollels värderade ordförande om hälso- och sjukvärden,och då inie minst om äldresjukvårdens problem. Det har varit myckel exercis medsiffror, som jag inle skall trötta kammaren med att upprepa. Men så myckel stårklart beträffande de sänkta arbetsgivaravgifterna - de är nu 6 96 lägre än deskulle ha varit enligt socialdemokraternas förslag, vilket i sin tur innebär ca2 miljarder kronor lägre lönekostnader för landsiing och kommuner - alt debetytt myckel för landstingens och kommunernas ekonomi. Lägg därtill de extrastatliga bidragen lill dessa - 720 milj. kr., 1 000 milj. kr. -den kraftigt ökade ersättningen från sjukvårdsförsäkringen liksom de måttligalöneavtalen, vilket alll gjort del möjligt för landstingen och kommunerna allleva upp lill sina förpliktelser mot barnen och de äldre utan att behövatillgripa nämnvärda skattehöjningar. Den socialdemokratiska utbyggnadsplanen på10 000 långvårdsplalser överträffas också avlandstingens egna planer, som pekar mot en utbyggnad pä nära 14 000 platserunder . Menlångvård är inte bara en fråga om pengar, byggnader och apparatur. Det gällerockså alt ha den kompetenta och kvalificerade personal som behövs för all gevården ett positivi innehåll. Jag vågar påstå atl den framlagdaäldresjukvärdsuiredningen i hög grad bidragit till en mer realistisk och progressiv attitydlill de långtidssjuka och deras vårdbehov. Allmänläkarutbildningenkommer också att förlängas med sex månaders långvårdsmedicin, vilketfår stor betydelse för många äldre som vistas i sina hem eller får vård påålderdomshem eller lokala sjukhem. Det är också viktigt atl kunskaperna om deäldre och långtidssjuka förstärks i grund-och vidareutbildningen liksom ifortbildningen av olika personalkategorier samt alt omvårdnad ochrehabilitering ges samma status .som diagnoslik och terapi. Jag hoppas ocksåalt det skall bli möjligt all successivt tillföra samtliga universitet ochhögskolor en forsknings-, utvecklings- och utbildningsenhet inom långvärdsmedicinen,också detta i enlighet med äldresjukvårdsutredningens förslag. Jagnämnde de ambitiösa nybyggnadsplanerna för långvårdskliniker och sjukhem.Tyvärr är utbyggnadsplanerna för hem- och dagsjukvärden inte lika ambitiösa,trots den stimulans som den i är införda ersättningen fränsjukförsäkringen borde innebära. Ulbyggnaden av kvalificerad dag- ochhemsjukvård är särskilt angelägen, eftersom den i många fall kan utgöra eltsåväl mänskligt som vårdmässigl bättre alternaliv. Redani regeringsdeklarationen slogs fast att samhällets stöd till dehandikappade skulle förbättras. Under de gångna två åren har också -trots delbekymmersamma ekonomiska läget - avsevärt förstärkta insatser beslutats. Mentrots detta återstår mycket au göra för alt ge de handikappade så långt möjligtsamma villkor som andra på samhällslivets alla områden. Reformverksamheten pädelta område måste fortsälla. Jag hoppas - för all nämna elt enda exempel frånmitl tidigare ansvarsområde - atl beslut redan i vår skall kunna fattas ienlighel med lexltelefonuiredningens förslag om texttelefon för döva, svårthörselskadade och lalskadade. Äveni övrigt pågår ell omfattande utredningsarbete. Jag tänker då framför allt päSlO-utredningen om sjukvårdens inre organisation, som har alt behandla frågorom gmppvård och lagarbete och självstyrande kliniker, och den redan av SvenAspling tillsatta utredningen om hälso- och sjukvårdslagstiftningen, kalladHSU. Låtmig, herr lalman, helt kort beröra de tankegångar som pä senaste liden sippratut från HSU-ulredningen och som går ut på att det skulle vara landstingen somavgör om del för förekomma någon privat verksamhet, hur den i så fall skall seut och vilken omfattning den skulle ha. Så mycket synes Slå klart alt man frånsocialdemokratiskt håll drivit en linje som skulle ge landslingen all makt översjukvården. Eltsätt atl åstadkomma delta skulle vara atl lill landslingen överföra också deförsäkringsmedel som betalas ut till privatpraktiserande läkare, tandläkareoch sjukgymnaster för alt garantera låga patientavgifter. Får landstingenanvända dessa medel efter egei gotifinnande, skulle del möjliggöra en effekiivstrypning av den enskilt bedrivna vårdverksamheten i de landsting som såönskar. Resultatet skulle bli en socialisering av hälso- och sjukvården ilandslingens regi. Minbeslämda uppfallning är tvärtom atl vårdutbudet så långt möjligt måsle svaramot patienternas önskemål och behov. I stället för alt ta bort vårdformersom många patienter vill ha som ger valfrihet och dessutom oftast lägrekostnader för skattebetalarna gällerdet alt ta bort ekonomiska och andra hinderför de patienter som efterfrågar sådan vård. Trepariiregeringen gjorde detockså möjligt för privatpraktiserande sjukgymnaster och s. k. frilidsprak-likeratt ansluta sig till försäkringen och den vägen hålla patientavgifterna nere. Monopol är aldrig eftersträvansvärt. Tvärtom är mångfald och valfrihetägnade atl snabbare föra utvecklingen framåt och även den vägen bidra tilleffektivare och mänskligare vårdformer. Detta utesluter ingalunda - tvärtom -alt mycket kan och bör göras för att förbättra samarbetet mellan enskiltbedriven och offentlig vård och dra nytta av varandras erfarenheter. Allrasist, herr talman, några ord om den psykiatriska vården. Även om den i mångaavseenden nära nog revolutionerats under , återstårmycket all göra, inte minst vad gäller förebyggande och uppsökande åtgärderliksom också möjligheterna till eftervård. En klarare gränsdragning mot andraansvarsområden såsom socialvården, arbetsvärden och kriminalvärden är ocksåangelägen. Inom psykiatrin har rests krav på en begränsning av defall där LSPV, lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, förtillgripas. Det är därför min varma förhoppning alt det under arbetet pä en nysocialtjänstlag skall bli möjligl all tillgodose värdbehoven för missbrukaresom annars löper risk att gå under ulan all psykiatrisera ocksåsådana vårdbehov som inte i första hand är psykiatriska. En sådan lösningskulle i många fall innebära ett steg bakåt ur såväl vård- somrätlssäkerhetssynpunkt. Delväsentliga måste vara alt enas om i vilka fall trots allt vård mot denenskildes vilja allljäml bör för ske, var den i så fall skall föriäggas för allvara till största nytta och hur garantier för förbättrad rättssäkerhet skallkunna erhållas. Personligen menar jag atl en kombinerad social och medicinskvårdlag, enligt vilken efter behov socialvård och sjukvård lar sin del avansvaret, vore att föredra. Den vårdbehövandes bästa måsle också här stå iförgrunden. Med hänvisning till vad som sägs i regeringsförklaringen i fråga omdess näringspolitiska ambition vill jag anföra några synpunkter. Detsägs följande; "Det aren central uppgift alt fullfölja arbetet på atlskapa balans i samhällsekonomin och stärka ställning som industrination i främsta ledet. Vi bör sträva efter att fullt utnyttja landets produktionsförmå ga. -- Investeringarna för framliden måste komma i gång. Stora närings politiska insatser är nödvändiga. Riktlinjer för den framlida sysselsätlningen, närings- och regionalpolitiken skall utarbetas." Enpolitik med denna målsättning trorjag atl vi kan vara överens om, men fråganär; Hur långt är den nya regeringen beredd all gå för atl klara denna uppgift?Jag skall i detta anförande endast ta upp lägel inom skogsindustrin och konkretbelysa detta utifrån situationen i , Men låt mig allra först fäkonstatera en utveckling som är myckel oroande. Och det är atl man i de storakrisbranschernas skugga - varven, lekoindustrin och stålindustrin -håller påatl glömma bort de regioner som tillbaka levat med en ständigkrisulveckling. Och lill dessa regioner hör . skrev påsin ekonomisida : "Regeringskrisenhar kommii som elt streck i räkningen för , vars kommunalpolitiker nästantrodde att statens medverkan lill att säkra nya jobb i var klar. Sedan1964 har 1 500 jobb försvunnit ur skogsindustri," "NCB,skogsindustrins sista bjässe i , är i kris. Visst har haft kriserförr, men är det värre än nånsin. har man kommii till en gräns som intefår överskridas." Delär ingen överdrift när man i denna redovisning av lägel i använderuttrycket, atl det ärett drama som håller på atl fullbordas, i en bygddär 32 96 av befolkningen är pensionärer och är i åldern . Tilldella skall läggas alt enbart i är ytterligare över 450 industri-;arbetstillfällen hotade inom den allra närmaste liden. Delgäller cellulosafabrik med ca 200 anslällda. som genomrationalisering minskar med ca 100, AB Eiser som minskar med 50, AB Sigmasgummifabrik med ca 70 och Ådalsmetall med ca 20. Lägger man så lill i och AB Eiser i kommun, finner man att -som har framhållit i sin rapport tillindustridepartementet, närmare 600 induslriarbetstillfällen i hela är ifara - della i en bygd som har nära 1 200 sökande hosarbetsförmedlingen som endast 200 platser står till förfogande för desökande. Bygdensbefolkning har hoppats atl den planerade stora utbyggnaden av eltjournalpappersbruk i äntligen skulle vända denna ödesdigra utveckling. Denskulle ge varaktig sysselsättning åt omkring 400 personer och under en tvåårigbyggnadstid åt maximall 500 byggnadsarbetare. Genom denna satsning på enframlidsinriklad investering i vidareförädling av massan skulle hela Ådalensnäringsliv få den välbehövliga stimulans som måste till, om bygden skallÖverleva. Den möjliggör också att de 200 anställda i fabrik somskall läggas ner kunde garanteras fortsatt sysselsällning. De utgör en erfarenoch välutbildad arbetskraft som kommer att behövas för det nya pappersbruketliksom de som eventuellt friställs vid en rationalisering inom NCB:s sågverk.Men fördenna investering erfordras kapital, som NCB inte är i stånd atlställa upp med. Därför har vi efter otaliga uppvaktningar hos regeringenFälldin utlovats samhällets medverkan. Idebatten här i kammaren om stödet till NCB uttalade dåvarandeindustriministern . Åsling i en replik till . : "Jagär också överens med om att del är angeläget atl vi mobiliserardet nödvändiga investeringskapitalet inom skogsindustrin föratt föranäringen vidare och för atl finansiera de olika utvecklingsprojekt som finns påplansladiel f n. Jag är för min del beredd medverka lill all kapitalmobiliseras för della." Sedanhar förre industriministern så sent som vid en förnyaduppvaktning förklarat atl Väja-utbyggnaden är just elt sådanl projekt som bådemed hänsyn till dess framlidsinriklade karaklär och med hänsyn lill dessregionalpoliliska belydelse bör få högsta prioritet. Detbör i det här sammanhanget också erinras om all när logställning lill NCB-lånel, så uttalade ell enhälligt näringsutskolt önskvärdhetenav alt denna utbyggnad kommer till slånd och atl staten ställererforderliga finansiella resurser till förfogande. Somhelhet är den svenska skogsindustrins finansiella situation sådan som denbeskrivs i den skogspolitiska rapport som förelades den socialdemokratiskapartikongressen för sedan. Det heter i den rapporten bl. a. följande; "Mankan inle räkna med atl privat kapital i någon större utsträckning står tillförfogande för riskbärande investeringar i skogsindustrin, utöver vad som kangenereras inom företagen. De nyemissioner som gjorts av skogsindustriföretagenpå senare år är obetydliga. Del är därför viktigt för skogsnäringen all vistärker det kollekliva sparandet. är nödvändigl dels för all öka utrymmetpå kredilmarknaden, dels för alt öka tillgängen pä riskvilligtägarkapital."