prot · G20981 · 1978-12-31 00:00:00 — Mot uppgifterna att det inte går att få obegränsat tidsutrymme ochmedverkan vid anstalten gör gällande alt det borde stipendiaternaha fåll, varför del därmed har begåtts ett fel. Jag har ingen anledning allsäga atl vad som gjorts inte är riktigt, om jag inte ocksä vet i vilketavseende det skulle vara fel. (vpk): Nej, herrjurist, den taktiken lyckas inte! Detär för det första inte jag som skall svara, ulan del är justitieministern somskall svara på min fräga om Jörhudet stämmer. Det ärdet jag frågatom, och det vill jag ha ell svar på. Stämmer förbudet med de riktlinjer som ärgivna av i den av beslutade kriminalvårds- ochkulturpolitiken? Fråganär om det nu var så, atl i vissa prakliska former ledde den här verksamhelentill problem. Jag påslår inte att hade rätt i det, utanjag anser att den bara använder detta som ett skäl. Men om nukriminalvårdsstyrelsen hade rätt här, skulle då den rimliga politiska slutsatsenvara alt vi skall förbjuda alltihop? Är del den slutsats man måste dra? Är deljustitieministerns uppfattning alt det var korrekt all dra den slulsalsen? Omdet nu står i de riktlinjer för kulturpolitiken som 1974 beslutades avriksdagen att man bl. a. skall ge människor möjlighel till egen skapandeaktivitet och främja kontakt mellan människor samt alt kulturpolitiken skallutformas med hänsyn till eftersatta gruppers erfarenheter och behov, hade delinte dä varit skäl alt försvara den här verksamheten i stället för all godlaalt den förbjuds helt och hållet? Omden s. k. skrivarverksiaden vid Hinseberg talar som om detla vore en verksamhel som hadeförbjudits, men den har faktiskt pågått under ganska , och det är enomfallande tid som har tagils i anspråk för dennaverksamhel. Del stämmer alltså inle om man säger att det här är fråga om etthandlande som hargjort atl man inte har utnyttjat denna möjlighel, eftersomsådan verksamhet har förekommil men avbrutits när anslaltsledningen ochkriminalvårdsstyrelsen bedömt saken så, att man inte kunde avsätta mera tid förden. Om ser efter hur mycket tid som man har ägnat åt detta,kommer atl finna atl del är en inle oväsentlig tid. JÖRNSVENSSON (vpk): Det ärju möjligt atl justitieministern på den sidan har rätt, men detär inte del vi diskuterar. Vad vi diskuterar är: Kommer den här typen avverksamhel att bedrivas i fortsättningen? Eller är kriminalvårdsstyrelsensförbud och beslutet alt verksamheten skall upphöra någonting som skall varanormgivande för framtiden, så att den här lypen av verksamhel skall sä att sägahindras från atl förekomma på våra kriminalvårdsanstalter i fortsättningen?Del är sakens politiska sida. Jagförmodar all justitieministern känner till riktlinjerna inle bara förkriminalvärdspoliliken, som är hans speciella gebit som minister, utan ocksäför kulturpolitiken, där det speciellt anges hur viktigt det är alt justeftersatta grupper - till vilka dessa utslagna som i stor ulslräckning hamnarpä fängvårdsanstallerna hör- färden hårtypen av möjligheler. Dä frågar jag mig Omden s. k. skri-vaiverkstaden vid Hinseberg hur ett upphörande avsådan här verksamhet kan slå i överensstämmelse med de riktlinjerna. lalar som om det rådde totalt förbud för verksamhel avden här karaktären. Det är inte fråga om del. Del är det konkreta projektet,vilkel pågått , som har avbrutits och slutförts. Men detinnebär inte att det finns någol förbud mot verksamhet av denna typ. Jagvill gärna säga alt jag har inte alls den uppfattningen att verksamhet av dennatyp är felaktig. Tvärtom är jag ense med om att sådant här skallutnyttjas. Men man mäste hålla del inom rimliga gränser, sä alt det kanhanteras inom anstalterna. (vpk): fick jag åtminstone något litet besked om justitieministernsprincipiella politiska ställning i frågan, som han har att ta likmätigt sittminisieransvar inför . Dethär är inte bara en fräga om hur man skall tolka förbudet, utan det är också enfråga om hur del här speciella förbudet kommer att uppfattas. Jag förstår attjustitieministern inte är motståndare till sådan här verksamhet -det harjagheller aldrig direkt gjort gällande. Men man avbryter en pågående verksamhel,ser till alt den tar slut, i stället för all diskuiera all ge den former somkanske hade varit fullt förenliga med förhållandena och reglerna i övrigt påanstalten. Det borde ha varit möjligt att diskuiera delta, eftersomverksamhelen tidigare kunnai godkännas och, såvitt jag förstår, kunnai försiggåi överensstämmelse med sådana regler. Skulle del inte ha varit möjligt? Serinte justitieministern, inte minsl som gammal iryckfrihetsex-pert, en fara iden reaktion som kan komma när verksamhel av det här befrämjansvärda slagetdirekt förbjuds? Jag vill ytterligare understryka all det inte är fråga om ell förbudmot verksamhet av den här karaktären. Del är jusl denna undersökning, vilkenpågått under så pass läng tid, som funnit böra avslutasjust därför all den tar för lång lid i anspråk för att anstalten skall kunnabemäsira den. Jagvill gärna deklarera atl jag är glad ål all förstår all jag inteär motståndare till yttrandefrihet vid anstalterna, men del ärju fräga om depraktiska möjlighelerna atl hantera sådana här saker. NärJörn säger att han nu fält svar på sin fråga vill jag påpeka all JörnSvensson ursprungligen frågade jusl om verksamheten vid Hinseberg. Hans frågagällde inte verksamhel av denna typ. Beträffande verksamheten av denna typirorjag vi kan vara ganska ense. (vpk): Det är trots allt, herr justitieminister, en skillnad mellan all intevara motståndare lill någonting och alt vara anhängare av alt någonling brabefrämjas och fåren given plats i det speciella rehabiliteringssammanhang därdel kan ge posiliva effekler, vilket denna verksamhet uppenbarligen har givit.Jag menar alt det måsie ge ell märkligt intryck om man, i stället för atl göraden här typen av skapande verksamhel lill ell mer kontinuerligt, regelmässigtinslag i rehabiliteringsarbetet, avbryter någonting som redan fanns medhänvisning lill alt det inte gick att förena med vissa praktiska ochdisciplinära regler. Manborde kunna undersöka möjligheterna att ge verksamheten en sådan utformning atlden faktiskt kunde förenas med dessa regler. Jag vägar påstå alt om den härverksamheten har pågått under så läng tid som det nu har sagts, lyder det klartoch tydligt pä all man hade kunnai lösa den prakliska frågan i slällel för attsom , genom atl fä verksamheten att upphöra, skapa både missförstånd ochnegativa effekler för rehabiliteringen. Jagvill sluta med en sisla fråga: Avserjustilieministern all i enlighel med dekriminalpolitiska mål som har föreslagit verka för all sådan härverksamhet återupptas på Hinseberg eller upptas även på andra anstalter? Omden s. k. skrivarverksiaden vid Hinseberg Jag tror inle att det finns någon annan mening hoskriminalvårdsstyrelsen än att man skall lillåla sådan veksamhet som aktiverarde intagna , som medför att de fär motta besök och som gör alt dekan bätire anpassas och all anslallsvisielsen inle blir sä svär.Kriminalvårdsstyrelsen har inte någon annan uppfattning än atl man skall göradetla i all den mån som resurserna medger. Jag har inle någon anledning allsärskilt understryka för det lämpliga i atl man harsådan verksamhet på anstalterna, för det är styrelsen fullt medvelen om. JÖRNSVENSSON (vpk): Låt mig då bara konstatera all justitieministern tror allkriminalvårdsstyrelsen har fullt klart försig vilka riktlinjer som riksdagenhar givit. Det tror jag ocksä att har. Det är fråga omkriminalvårdsstyrelsens vilja alt tillämpa dem, och del är den jag betvivlar.Jag ser ell uttryck för del berättigade i mina Ivivel i det som här harförekommil. Jaglycker också att justitieministern som minisleriellt ansvarig förkriminalvärden i landel gärna kunde ge någon påstötning ål de ämbetsverk somslår under hans departement Del kan behövas - f ö. inte bara när del gällerjustitiedepartementet utan ocksä när del gäller andra departement. Jag trorinte atl det räcker med en sä passiv attityd att man bara tror att ämbetsverkensköter sig och följer beslut Sä är del dess värre inte. Ämbetsverkenföljer ibland tyvärr sina egna lagar. Del aren ministers och och etl pariamenissak alt se till all de inte utvecklar någon självständig polilik. beslut Överläggningen var härmed slulad. Nr 81 inte ger efter för andra tendenser än de som ligger i riksdagensrikilinjer och 0/7?minoritetsreg lerna i aktiebolags- j § 10 Om minoritetsreglerna i aktiebolagslagen Justitieministern erhöll ordel för allbesvara () anmälda fråga, 1978/79:309. ochanförde: Mot bakgrund av beslutet om Volvos avtal med har mig om jag har för avsiki all pröva frågan om en sådan ändring avaktiebolagslagen atl en minoritet pä stämma i en del nu gällande avseenden inleskall kunna träffa avgörande beslut mol majoritetens uppfattning. Aktiebolagslagenbygger pä principen atl bestämmanderätten i elt aktiebolag tillkommer deneller dem som har majoriteten av rösterna. För alt förhindra maktmissbruk fränmajoritetens sida innehåller lagen en rad regler till skydd för en minoritet avaktieägarna. Blandreglerna om minoritetsskydd finns bestämmelser om atl del i vissa fall krävskvalificerad majoriiei för beslut på bolagsstämma. Sålunda måsle etl beslut omändring av bolagsordningen för alt bli giltigt biträdas av aktieägare med tvåtredjedelar såväl av de avgivna rösterna som av de aktier som är företrädda vidstämman. I speciella fall krävs ännu större majoritet Reglernaom ändring av bolagsordningen förenklades med införandet av den nuvarandeaktiebolagslagen, som trädde i kraft (prop. Syftet var all underlätta erforderliga omläggningar av elt bolagsverksamhet och organisation. Ändringarna innebar bl. a. att kravel påkvalificerad majoritet sänktes. Det ansågs dock inle atl man hell kundeavskaffa reglerna om kvalificerad majoritel. Pä denna punkt var enig. Dennya aktiebolagslagen har inte varit i kraft mer än drygl . Enligt minmening finns det inte lillräckliga skäl att nu på nytt la upp frågan omutformningen av minoritetsskyddel vid ändring av bolagsordningen. Pä sikt emellertid finnas anledning all överväga en översyn avaktiebolags-lagstiftningen, bl. a. mot bakgrund av utvecklingen när del gällerlöntagarnas medbestämmande. NILSÅSLING (c): Jag ber alt få lacka justitieministern för svarel pä min fråga. Jag vill inledningsvisbeiona atl jag med min fräga inle har avsett att på någol sätl klandra denbetydande grupp aktieägare i som inle ansåg sig Jag har med min fräga närmast velat ta upp en 42 principdiskussion, huruvida aktiebolagslagen kan anses ändamålsenlig i sammanhang där angelägnaändringar i ett företags organisation har föreslagits. Ipropositionen 1975:103, som justitieministern hänvisar till i sitt svar, försen molsvarande diskussion, som på sitt sätt förutser situationer som denNorgeavialet skapade. I den ulredning som föregick propositionen hade frågan omminoritetsskyddel vid en ändring av bolagsordningen ägnats stort intresse. Deformer som tidigare gällde karakteriserades av utredningen som "statiska,otidsenliga och opraktiska", och med anledning därav föreslog ulredningende bestämmelser om tvä tredjedels majoritet som gäller. Det intressanta isammanhanget är att det ansvariga statsrådet i sin kommentar i proposilionenframhöll all det i och for sig skulle kunna övervägas atl helt slopa reglernaom att kvalificerad majoritet krävs för ändring i bolagsordningen. Somminoriietsskydd är bestämmelser om den kvalificerade majoriteten ganskabräcklig, eftersom den endasi skyddar minoriteter av viss storlek. År 1975nöjde man sig emellertid med utredningens förslag, bl. a. under hänvisning lillönskvärdheten av viss konformitet med våra nordiska grannländer. Oavsetthur nordiskt industriellt samarbele kan komma att utformas ger del sprucknaNorgeavtalet onekligen anledning lill frågan om aktiebolagslagen är ändamålsenligi sin nuvarande ulformning. Är avvägningen mellan skydd för minoritetsintressenoch möjligheten för företagsledningaratt träffa affärsmässiga beslut denrimliga? Frågan skulle enligt min uppfattning förtjäna en närmare analys. Denanalysen bör kunna komma lill stånd i samband med den översyn avaktiebolagslagen som justitieministern i varie fall pä sikt anser böra ske. Jag ber attfå tacka för det posiliva svaret 0/7/bemanningen av Söderarms sjöräddningsslalion Överiäggningenvar härmed slutad. § 11 Ombemanningen av KommunikationsministernANITHA erhöll ordet för all besvara /ike Wictorssons (s) den 29 januarianmälda fråga, 1978/79:307, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder såalt kan fylla sina viktiga funktioner. Sjöfartsverketsbehov av personal för verksamhelen på Söderarm som fyrplals upphörde med fyrensaulomalisering . Uppgifterna inom ochsjöövervakningen vid fyrplatsen har emellertid ansetts vara av så storbetydelse atl personal har bibehållits även efter automaliseringen. Behovei avsjöräddning och sjöövervakning är större än ,främst beroende på fritidsbätstra-fiken. För atl fylla behovet vinlertid ärstationen bemannad med fem 0/77bemanningen av Under sommarenkommer alt ge sjöräddningssia-tionen ytterligare resurser.Verkei avser atl placera en lält sjöräddningsbåt i området med särskildbemanning. Särskilda medel har i ärels budgetproposition föreslagits för atttillgodose bl. a. detta behov inom på olika platser. Jaganser all det är väsentligt och positivt atl har en fiexibelorganisation och atl resurserna kan anpassas till det behov som finns. Tack, frukommunikationsminister, för att jag har fått svar på min fråga! Svarelinnehåller en bekräftelse på att regeringen inte kommeratl ändra på denbemanningsplan som har fastlagt. Söderarmhar som sjöövervakningssiation ett strategiskt läge i ett område med enintensivt växande trafik av fritidsbåtar och nyitofariyg. Frånsjöräddningssynpunki är en etablerad övervakningsstalion som har en besättningmed mångårig erfarenhet av hav och skärgård en ovärderiig tillgång. Pä grund avden kraftigi ökade småbåtslrafiken och frilidsboendet i skärgården är delangeläget all Söderarm kan hållas bemannad fullt ut. Under1978 besvarade Söderarm på PR-radion 882 anrop, varav 42 initierade direktasjöräddningsinsatser, medan 840 förebyggde sjöräddning. I nyttotrafikenbesvarades 528 anrop. tog stationen emot 191anrop, 50 anrop bara . På PR-radion var del undersamma tid 138 anrop. Söderarmhar radarövervakning över trafiken omkring Söderarm. Kustbevakning och försvarfår uppgifter om iakttagna kränkningar av skyddsområden och fiskegränser.Därtill kommer den belydelse som en effektiv övervakning fyller från nalurvårdssynpunkt Medden reducering av personalen till fem man som genomförts kan eneffektiv radiospaning under nallen inle upprätthållas. försvårar manbemanningen av sjöräddningsbålen under den svåraste delen av året Erfarenhelav och lokalkännedom om skärgårdsområdet är en av de viktigasteförutsättningarna hos personalen på en effektiv sjöräddningsslalion. Om man pädetla sätt reducerar personalen på och färförstärkningar med ovan personal, sänks effektivitetsnivån betydligt på deinsatser som Söderarm kan göra. Motdenna bakgrund är del oacceptabelt att den beslutade reduceringen avpersonalstyrkan genomförs. Säkerhetoch trygghet till havs får inie enbart vara en fråga om pengar. Men om man serpå från ekonomisk synpunkt, finner man att genomsnittskostnadenför etl enda onödigt larm är . Med denna siffra som utgångspunktfinner man all Söderarm bara har sparat in 2 milj. kr. Motdenna bakgrund borde man kunna ompröva beslutet om bemanningen på Söderarm.Till deua skall också läggas de regionalpolitiska Vi bordekunna vara överens om att detla är så viktiga frågor atl man inte bör se snävtekonomiskl på dem. Det är ju sant det som fyrmästaren på Söderarm har sagt i enlidningsintervju: "Inte faen kan apparater i ersätta oss!" Lål oss, , först vara överens om vad reduktionenegentligen innebär. Före autornatiseringen bemannades stationen med sjupersoner. Efter automaliseringen, som alltså ger möjligheler till en belydandepersonalinskränkning, har man behållit fem man. kommeryllerligare personal att tilldelas området. Arbetsuppgifternavid sjöräddningsstalionen består huvudsakligen av radio- och radarpassning,viss optisk utkik och utryckning med bål. Radiopassningen skall utföras i sammautsträckning året runt. Underde lider då radiopassningen inle kan ulföras iSöderarm överförs passningen till Simpnäs eller . Under ingaomständigheter kommer man i nu aktuellt område atl vara utan radiopassning.Radarpassningen kommer atl ske i ungefär samma utsträckning som hittills.Möjlighet finns även här att överföra passningen till närliggande stationer.Den optiska utkiken bör kunna ske i samma omfattning som . Vid utryckningutnyttjar man lotskutter, som sommarlid kompletteras med lättaresjöräddningsbåt för i försia hand fritidsbätstrafikens behov. Dä har man, somjag sade i mill svar, särskild bemanning. Detfinns enligt min mening inte någon anledning att tro att det pä grund av denlilla reduktion som har ägt rum skulle uppstå problem för Söderarmssjöräddningsstation att fylla sina vikliga funktioner. Med dettauttalande från kommunikationsministern skulle man våga sig pä sammanfattningenatt en personaireduktion med två man frän sju, vilket är , saknarall betydelse för effektiviteten pä Söderarms sjöövervakningssiation. Låt migdä, fru kommunikationsminister, ta detla som ett löfte från regeringen, attden garanterar Söderarm oförändrad effektivitet när det gäller bevakning,radiospaning och bemanning av sjöräddningsbälen, eftersom det var detla minfråga och mitt inlägg gällde. KommunikalionsministernANITHA : Herr talman! Som jag sade i mitt svar anser jag attsjöfartsverket har en flexibel organisation och att resurserna anpassats tillde behov som föreligger. F. n. flnns det alllsä från min sida inle någonanledning alt ifrågasätta bedömning av de behov som föreliggeri fråga om Söderarm. ÅKEWICTORSSON (s): Jag är beredd att skriva under pä all del är vikligl alt sjöfartsverketharen flexibel organisation. Men, fru kommunikationsminister, trots allt anserjag det vara ännu väsentligare att vi har en effektivt fungerande sjöräddning. Överiäggningenvar härmed slulad. §12 Meddelande om interpellationssvar 1978/79:123om det s. k. båtjolket Jag vill anmäla att jag kommil överensmed att hans interpellation nr 123 om det s. k. båtfolketkommeratl besvaras . § 13 Om saknadecyprioters öde Utrikesministern erhöll ordet för atlbesvara () anmälda fråga, 1978/79:282, ochanförde: har frågat om det vid mitt officiella besök i den28-30 november eller i samband med den turkiske premiärministerns besök iStockholm förra årel gavs några besked i posiliv rikining för atlunderiätta elt klarläggande av de försvunna cypriolernas öde. NilsHjorth har vidare frågat om del enligl min mening finns några utsikter altgenom FN:s försorg upprätta ett arbelsdugligt undersökningsorgan och vadSverige kan göra för atl påskynda en lösning. Närjag förra årel besvarade en fråga av rörande desaknade cyprioterna framhöll jag atl direkia förhandlingar mellan de badabefolkningsgrupperna på enligt vår mening ulgör nyckeln lill en lösningav Cypernproblemel i dess helhet. Jag sade också atl jag irodde alt sådanaförhandlingar skulle underiätta arbetet på all få till stånd ett klariäggandeav de saknade cypriolernas öde. Jag nämnde vidare atl man från stormaklshålltagit nya initiativ föratt få i gång de interkommunala samtalen. Härutöver kanjag lillägga atl ingående diskussioner kommil i gäng mellanföreträdare för de båda befolkningsgrupperna och FN:s generalsekreterare isyfte att nå en snar överenskommelse om förhandlingarnas återupptagande underFN:s överinseende. Desamtal som jag i sluiet av förra årel hade med medlemmar av den grekiska ochden turkiska regeringen i Cypernfrågan kretsade av naturliga skäl i storutsträckning kring frågan om de politiska förutsättningarna för ettåterupptagande av de interkommunala samtalen och för en lösning av Cypernproblemeti dess helhel. 1frågan om upprättande genom FN:s försorg av ell undersökningsorgan för desaknade cyprioterna är situationen oförändrat läst, efiersom oenigheten mellande båda befolkningsgruppernas företrädare om organels sammansättning ochbeslutsprocedur fortfarande består. Någon möjlighet för alt direklmedverka till en lösning av denna fråga föreligger inte. Jag vill dock nämnaall vi i FN vädjat lill parterna alt under generalsekreterarens medverkan återuppiasamtalen om saknade personer på . Jag tackar utrikesministern för svaret pä minfråga. Viden debatt i förra årel och som svar pä min fräga omåtgärder för att klarlägga de saknade cypriolernas öde framhöllutrikesministern att han skulle få möjlighet att diskuiera frågan medrepresentanter för både och . Eftersom jag självfallet gärnaville vela hur dessa samlal utföll och om någon ljusning i del fastlåsta lägetkunde skönjas, slällde jag elt par följdfrågor. Cypernfräganharju diskuterats i . Och säg jag i en tidningsnotis allbåde grekcyprioier och turkcyprioter gått med pä atl återuppta förhandlingar omCyperns framtid. Enligt planen, som stöds av och , skall enfederal stat skapas och grek- och turkcyprioter skall få var sin relativtsjälvständiga region i denna federation, Det är väl detta som utrikesministernomnämner i sitt svar när han säger atl "ingående diskussioner nyligenkommit i gång mellan företrädare förde båda befolkningsgrupperna och FN:sgeneralsekreterare i syfte att nå en snar överenskommelse om förhandlingarnasåterupptagande". Saken är alltså bara inne i del begynnande skedet, såvittjag förstår, och det är väl inte värt alt vara alltför optimistisk denna gångheller. Det lorde ta läng tid innan någon form av överenskommelse kan träffas. Underåren efter de dramatiska händelserna 1974 har Cypernfrågan många gångerdiskuterats i internationella organ. Man har antagit resolutioner där man harbeklagat den turkiska invasionen och utropandel av en separat federal stal, manhar yrkat på truppiillbakadragande och flyktingars återvän- dande osv. Dekontakter som ägt rum har dock inte lett till någonting, och som tillsattes efter överenskommelsen i februari 1977har ej fungerat, då enighet inte kunnat ernås om kommissionens mandat Jagskulle därför vilja fråga utrikesministern, när han tror alt förhandlingarnakan komma i gång igen. De har ju inle lell till någonling, och därförär del angeläget alt man lyckas få de bägge parterna lillförhandlingsbordet för alt komma överens om det mandat som en kan ha. Deanhöriga lill de många saknade vet fortfarande inte om deras fäder och makar äri livet eller var de befinner sig. Det har orsakat svåra lidanden ochpersonliga tragedier. Därför harjag ansett att det är nödvändigt atl bryla utden här lilla frågan, som är mycket viktig för de berörda, i väntan på detstora Jag hoppas verkligen au kan göra någonling för alt skynda päden lösningen. och jag är naturligtvis helt eniga om atl göra allt vad vikan för att bislå i fråga om ell uppklarande av de försvunna cypriolernas öde.Jag tror för min del alt denna fråga är en av de känsligaste som ingår ikomplexet av politiska och humanitära problem kring , och därför är detockså väsentligt all vi, liksom andra, inriktar oss på hela den cypriotiskafrågan. frågade mig vilken grad av optimism jag känner infördediskussioner som förs i FN. Det är naturligtvis svårt att preciseranågonting sådant. Många tentaiiva kontakter har förekommit mellan parterna, ochdet har ofta visal sig finnas svårigheter. Ändå ärdet, tyckerjag, ettuppmuntrande tecken alt parterna i FN och under medverkan avgeneralsekreteraren har kunnat komma sä pass långl att de diskuterar enrelativt konkret plan. Vad sade om dess innehåll - tanken på enfederation mellan de tvä delarna och en konstitution av ganska komplicerad art- är alldeles riktigt, men parterna har ännu inte kommil överens om atl sättasig ned och konkret diskutera delta.