prot · G20987 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:87 §1 Upplästes och lades till handlingarna följande frän valprövningsnämndeninkomna 0/7?handläggningen av flyktingärenden m. m. Berättelse om granskning av bevis JÖrriksdagsledamot och ersättare valprövningsnämnden har från riksskatteverketinkommit bevis om alt Axel ,, utsetts lill ledamot av samt all , , ochTore Fritzon, , utsetts lill ersätlare för har vidsammaniräde denna dag granskal bevisen och därvid funnit, au deblivit utfärdade i enlighel med 15 kap. 1 S Del skulle antecknas alt A.xel ()utseils alt inträda som ledamot av kammaren i stället förJohannes som avsagt sig riksdagsmannauppdraget § 2 Omhandläggningen av flyktingärenden m. m. StatsrådetEVA erhöll ordel för atl besvara (vpk) den 8 februarianmälda fråga, 1978/79:332, och anförde: har frågat mig omjag är beredd att medverka lill atthandläggningen av asyl- och flyktingärenden i sin helhet överförs fränpolismyndighet till invandrarverket Utlänningsom i ansöker om uppehällstillslånd skall inför polismyndighet, som ärutredande myndighet, redogöra för skälen för sin ansökan. Grundas ansökningenpå politiska skäl, lämnar utlänningen regelmässigt en redogörelse för sinpoliliska aktivitet i hemlandet eller i . Ansökningen avgörs av siatensinvandrarverk. Tillgrund för bedömningen av en ansökan om uppehållstillstånd av poliliska skälligger utlänningens egen redogörelse för sina aktiviteter. Det är därför avmyckel slor vikt, alt utlänningen har ett sådant förtroende för de svenskamyndigheterna, atl han inle av rädsla för alt hans uppgifter förs vidare avstårfrån all lämna vissa uppgifter. Handlingar i utlänningsärenden är därför ocksåsekretessbelagda enligt särskild bestämmelse i sekretesslagen. Bestämmelsengäller givetvis för alla tjänstemän som kommer i kontakt med ärendet. 9 protokoll 1978/79:83-88 0/7?handläggningen av flyktingärenden m. in. Detförhållandet att en enskild polistjänstemän, som i sitt arbeie haft tillgängtill handlingar rörande utlänningar, nu är häktad för misstanke om olovligunderrättelseverksamhet för nalurliglvis inte leda lill slulsalsen allpolismyndighet som sådan skulle vara olämplig atl utreda utlänningsärenden. Någonfullständig garanii för att enskilda tjänstemän inte bryier mot gällandebestämmelser kan givetvis aldrig ges. Risken blir inle mindre om verksamhelenförs över till någon annan myndighet. Jaganser del inle motiverat all - mol bakgrund av vad som inträffat i -ta iniliativ till all överföra utredningarna i utlänningsärenden frånpolismyndigheterna till statens invandrarverk. BERTILMÅBRINK (vpk): Jag lackarstatsrådet för svarel. Jaghar svårl alt förstå den negativa attityden lill förslagel om all allhandläggning av flyktingärenden skall läggas på ett civilt organ, knutet tillexempelvis siatens invandrarverk. Skälen för ett sädani förslag är mänga, medanskälen mot är fö. Jag lycker alt mera precist bör redogöra förmoliven lill den nuvarande ordningen all polisen skall svara förutredningsarbetet gällande flyktingar. Jag skall kort redogöra för skälen tillatt jag anser all statens invandrarverk är den lämpligaste instansen för dennauppgift. har en öppen miljö, där möjligheten atl ulöva konlroll öververksamheten är betydligt slörre än hos polisen. Siatens invandrarverk hardessulom gedigna kunskaper dels om flyktingarna, dels om de akluella länderna,vilkel inte polisen har. Den naluriiga rädsla som flyktingar har inför polisenskulle elimineras, och därmed skulle också flyktingarnas uppgifter bli merulföriiga. iniräffar del ofta all flyktingarnas skepsis mol polisen - enskepsis som bygger på åratals systematisk förföljelse och brutalitet frånflyktingarnas hemlandspolis - gör all de tvekar alt berätta eller tiger omvikliga delar av sill liv och sin verksamhel. Beslutsunderiaget blir däbristfölligl, och della fär i sin lur vådliga konsekvenser för mångaflyktingar. Jagvill ocksä säga några ord om det nu aktuella flyklingspionaget Flyktingarnasskepsis mol polisen har resulterat i alt misstankar framförts omatl polisen inte skulle handskas tillräckligt varligt med uppgifter omflyktingar. Ingenling sådant har kunnai bevisas, men den senasie händelsen harföll till resultat atl flyktingar känner en stor oro, och deras skepsis motpolisen kommer naturiiglvis att förstärkas. sistnämnda vore elttillräckligt skäl för atl överföra också utredningsverksamheten lill statensinvandrarverk, en åtgärd som skulle vara av betydelse både för flyktingarna ochför polisen. Jagvill till slut än en gång upprepa frågan, om kan motivera varförden nuvarande ordningen skulle vara bällre än den som jag här har lalat om,dvs. all frånta polisen denna uppgift. Jag förstår mycket väl den oro som många flyktingar känner efter detsom inträffat, och jag beklagar verkligen händelsen. Jag anser att det ärmycket viktigt att de som söker politisk asyl kan känna förtroende för denmyndighet som utreder utlänningsärenden. Men, som jag sade i milt svar, detfaktum att en enskild polistjänsteman, som i sitt arbete haft tillgång tillhandlingar rörande utlänningar, nu är häktad för misstanke om olovligunderrättelseverksamhet får naturiigtvis inte leda till slutsatsen alt polismyndighetensom sådan skulle vara olämplig att utreda utlänningsärenden. Denhär frågan har diskuterats i många olika sammanhang, men sä länge polisen harhand om inresekonlrollen och om den inre utlänningskontrollen, sä bör enliglmin mening ocksä de övriga uppgifterna falla på polismyndigheten. Att låta enannan myndighet, t. ex. siatens invandrarverk,ta hand om utredningsverksamhetenskulle inle leda till alt vi för bättre beslutsunderiag än det vi för mednuvarande ordning. Ansökanom politisk asyl avgörs ju av invandrarverket. Jag tror inte atl man dar genomden föreslagna åtgärden skulle fö större möjligheler att kontrollera en slormängd egna, lokalt placerade befattningshavare än man har när det gälleralt instruera och kontrollera de polisiära befallningshavare som har hand ompasskontrollen. Men det är viktigt atl vi satsar på utbildning av de polismänsom har hand om dessa uppgifter. Torsdagenden 15 febnaari 1979 Omhandläggningen av flyktingärenden m. m. (vpk): Jag är överens med om att man inte skall dra någraslutsatser när det gäller polismyndigheten som sådan för atl en enskildpoliskommisarie tydligen har lämnat ut sädana uppgifter som inle borde havidarebefordrats - utredningen är visseriigen inte klar, men efter vad jag kanförstå förhäller det sig så. Jag drar inte nägon sådan slutsats, och jag harinte heller gjort det i mitt första inlägg. Men jag har redovisat en rad skälsom jag menar är mycket tungt vägande för att man skulle lägga över också utredningsverksamhetenpå ett civilt organ. Jag behöver inte upprepa de skälen här, men jag anser altde är tillräckligt starka för alt en sådan åtgärd skulle vidtas. Däremoi tyckerjag inle att har redovisat tillräckliga skäl för all man skall ha kvarutredningsverksamheten hos polisen. Jag tror inte att just handläggandet av t.ex. inreseärenden är tillräckligt skäl för atl polisen skall fortsätta attsköta de här ärendena. Enskilda polismän har ocksä ofta ullalat alt det är felatt de skall ha hand om de här uppgifterna. Ett helt annal organ borde alltsåsköta dessa ärenden. Dethandlar också om flyktingarnas rädsla. Vi kan naturiigtvis säga att vår polisinte är som polisen i t. ex. , och det är naturligtvis riktigt, men hurskall flyktingarna som undsluppil en mycket brutal polis kunna veta della? Detförsta de konfronteras med närde kommer till det här landet är återigenuniformerade poliser. Därför mäste man förslå reaktionen. Det är en mycketoullfredsställande ordning. Idetta sammanhang villjag också påpeka aU det finns en annan risk. a. förreöverbefälhavaren. , har sagt att byter päron mot 0//7 minimotor-cvklar äpplen med hjälp avspionorganisalioner och säkerhetspolis i andra länder. Alt byta päron motäpplen kan ju innebära vad som helst, men jag tror inteatt man skall uteslutaatt del ocksä kan röra sig om ett utbyte av uppgifter om människor. Detta ingåralltså i det här päron-äpple-bylet. Och detta är ocksä etl argument. Jag vill bara säga att vi satsar pä utredningscentraler och enförbättring av utbildningen av de poliser som handhar dessa ärenden. Påutredningscentralerna har vi civilklädd personal. Medlanke på att polismän blir så oerhört hårt kritiserade har jag slor förståelseför att många av dem vill alt dessa uppgifter skall överflyttas till en annanmyndighet. Överläggningenvar härmed slutad. HandelsminislernHÄDAR erhöll ordet för au besvara //?,i,y;(vpk) anmälda fräga, 1978/79:313, lillsocialminislern. har frågat socialministern vilka åtgärder han tänker vidlaför att stoppa importen, försäljningen och användandet av minimolorcyklar.Frågan har överiämnats till mig. Eftersamråd med kommunikalionsministern kan jag meddela följande. Reglerna iväglrafiklagstiftningen innebär atl s. k. minimolorcyklar bara för köras av densom har körkort för motorcykel. Dessutom måste en motorcykel för atl föanvändas ha godkänts vid typ- och regislreringsbesiktning. Utanför dessa reglerfaller bara körning inom inhägnade områden. Inom sädana områden bör man inlemed stöd av trafiklagsiiftningen reglera användningen av minimotorcyklar. Omdet finns risker för att barn skadar sig eller andra på minimotorcyklar måsteandra åtgärder vidtas. Jagkan nämna all har fött anmälningar mot marknadsföringen avminimotorcyklar. Verket kommer att pröva om försäljnings-metoderna ärtillfredsslällande. arbete med denna typ av ärenden byggertill stor del pä förhandlingar med förelrädare för näringslivet. När det gällersportartiklar har man lidigare nått uppgörelser om begränsning av försäljning.Som exempel kan nämnas riktlinjer för rullbräden, I dessa sägsalt rullbräde inte är avsett för och inte för säljas till barn . Minslutsats är atl vi i första hand bör avvakta prövning aveventuella behov av sanering när del gäller försäljning av minimotorcyklar. Omde åtgärder som kan vidtas inle visar sig lillräckliga, skall regeringennaturiigtvis på nytt pröva frågan. INGALANTZ (vpk): Jag vill böria med alt tacka för svaret, även om jag är besviken överatt det är som svarar Jag hade ställl frågan lill socialministern,eftersom del är en social fråga. Det handlar om barns miljö och barnsförhållanden, om barns hälsa och barnolyckor, och jag tänker inte talahandelspolitik eller konsumentpolitik när det gäller att diskutera om del skallvara tillåtet för två-treåringar atl använda motorcyklar eller inte. När jag försl fick höra talas om atl man kunde köpa motorcyklar tilltvå-treåringar trodde jag inte att del var sant. För mig var själva tankenomöjlig. Därefter harjag fött höra all det varit tillätet sedan lång tidtillbaka, men frågan aktualiserades vid fören lid sedan,därförsäljarna påstod all minimotorcykeln var som vilken annan leksak som helst,förvisso litet dyrare - . - men hell ofarlig. Visserligenfär en två-treåring "bara" köra inom inhägnat område, men risken föratt köra omkull eller krocka är lika stor i alla fall. Minimotorcykeln körs med30 km , och det är lika fort som man får köra en moped! En krock i enhastighet av . motsvarar ett fall pä 3,5 m. Del kan man jämföra med altfalla i galan frän andra väningen - etl fall som kan leda till döden. Manskall komma ihåg att barn enligt trafikforskare inte är irafikmogna förrän ålder och att /lim. är en lika hög hastighet som mopeder kanköras i - och där gäller minimiåldern . IUSA har man ganska mycket barnmotorcyklar, och man har under de senaste årenkunnai konstalera ell markant ökat anlal motorcykelolyckor med barn isex-tioärsåldern. Förmig förefaller det sinnessvagi all tillåta minimolorcyklar för så små barn medtanke pä de risker man utsätter barnen för. Idet svar jag har fött anförs att man utan körkort bara för köra inom inhägnatområde. Och del skulle vara skäl, påslår , till att två-treåringarskall köra motorcykel. Sedansägs också i svaret alt andra åtgärder mäste vidtas. Ja,just det! Det är därförjag har ställt frågan till socialministern. Jag tycker att del här är en socialfräga och all man mäste vidta andra åtgärder. Sedan jämförs den här frågan medskateboardhanteringen, och vi vel vad diskussionerna därvidlag ledde till -nämligen till att del finns en minimal lapp under skaleboardbrä-dorna. Och inleförebygger man barnolycksfall på det viset! Skallman vänla pä förhandlingar med försäljarna? Det är vadregeringen länker göra i den här frågan, det kan jag konstatera i svarels nästsista stycke. Jag tycker det är för släpphänt! Det är etl typisktliberialisliskt sätt atl handla. Här gäller faktiskt huruvida man skall tillålatvå-treåringar atl köra motorcykel. Och jag konstaterar av svaret attregeringen tycker att del är helt riktigt att två-treåringar kör minimotorcykeleller minicross, som det också heter. 0/7? 0/7? böriade med atl säga alt del här är en fräga försocialminislern och all hon inle tänkte tala om handeln - varefter honomedelbart övergick lill att angripa försäljningen av minimolorcyklar. Eftersomdet är själva försäljningen som utgör bakgrunden tyckte vi inom regeringen alldet var lämpligt att handelsministern svarade på frågan. Delspelar kanske mindre roll, men den riktiga uppgiften beiräffande haslighelernaär att cyklarna kan köras med /lim. somfru felaktigt angav. Vidareföljer vi naturligtvis i den här frågan liksom i alla andra frågor utvecklingenav skaderiskerna. Vi kan konstatera all i varie fall inga skadorkunnai rapporteras från användning av minimolorcyklar. Av del skall man dockinte dra slutsatsen alt någon skall behöva skadas innan vi föreslårbestämmelser- vi i regeringen tycker att det vore ett alldeles för slappt sättatt gä till väga - utan vi föreställer oss att man just genom överiäggningarnaskall kunna fö fram regler för försäljningen, som skall syfta lill frivilligbegränsning av försäljningen, så atl inte barn i olämpliga åldrar kan användasädana här motorcyklar. Självfallet kan man, med den lagstiftning som finns , sälja i stort sett allting till småbarn. Man kan sälja bilar och lastbilartill dem också. Del är inte försäljningen som skall förbjudas ulan användningenav dessa motorcyklar som skall regleras. Jagvill slutligen erinra om att det finns en särskild barnolycksfallsutred-ning.Jag har en känsla av alt känner lill den, efiersom hon själv ärledamot av den, och den skall förhoppningsvis lägga fram förslag omskaderapporteringssystem för barnolycksfall. Vi ser med intresse fram emotresultatet av den utredningen. INGA (vpk): Jag har den uppfattningen atl man för all få stopp på användandet måsleförbjuda såväl import som försäljning och användande av minimotorcyklar. Dellaär en så allvarlig fråga, innebärande en så betydande risk för små barn, attjag hade hoppats alt regeringen skulle haft litet mera av förslag till åtgärderatt komma med. Ochhur kommer man till rätta med missförhållandena genom att begränsaförsäljningen? Jag tror att man helt måste stoppa den, om det skall bli nägoneffekt. Mankan vidare, åtminstone enligt de uppgiflerjag har fått, köra sådana härminimotorcyklar med en hastighet av . Det framgår också av deinformationer jag har fått från en molormässa. Men även om del skulle röra sigom . är också det alltför snabbt för en två- eller treåring. Ettbarn i den åldern har inte en motorik som klarar delta, och det har intekoncentrationsförmåga och balans för atl hantera sä lunga fordon som det ärfråga om. Mangör nu stora ansträngningar bl. a. i barnolycksfallsulredningen att påvisabarnolycksfallsrisker, och man pläderar för att föräldrar skall känna till vidvilken ålder barn är irafikmogna, och det sker ju först . försökerocksä höja åldern för cykeldebuien, eftersom cykelolyckorna är sä vanliga ochallvariiga föreleelser. Atl det då tillkommer yllerligare en typ av redskap sombåde förorsakar olyckstillfällen och lockar lill au köra på gångbanor ochallmänna vägar är helt oförsvariigt Därför hade jag trott att regeringen hadetänkt vidla nägra mer påtagliga åtgärder för atl få stopp på minimolorcyklarna,som utsätter barnen för sä stora risker. Dessutomär behovei av minimolorcyklar av denna typ obefintligt Vad som ligger bakomefterfrågan på dem är mer de vuxnas missriktade ambitioner och den allmänna kommersialiseringsom vi är utsatta för i vårt samhälle. 0/77 minlmotor-cvklar Jag är inte riktigt säker på att håller isär begreppen i dettasammanhang. För det första talar hon nu om att man över huvud taget skallförbjuda importen och saluföringen av de motorcyklar det handlar om. Jag villerinra om atl mänga av dessa motorcyklar inte används av små barn ulan av vuxnapersoner, som tycker atl del är skojigt att ha dem som leksaker. Relativt vuxnabarn kan säkeriigen utan större risk för sin hälsa använda dessa fordon och haglädje och nytta av dem. Jag ser till skillnad från fm inle någolavgörande skäl att förbjuda människorna all ha roligt, även om del sker medhjälp av sådana här motorcyklar. Fördet andra, , är del definitivt förbjudet för både små och stora barnsom inte har körkort för motorcykel att använda dessa motorcyklar på körbanor,gängbanor och vägar. Del är bara inom inhägnat område som man inte medirafiklagstiftningens medel kan förbjuda deras användning. Jag säger delta barasom en information till , som tydligen pä den punkien hademissförstått det hela. För del tredje tycker jag alt det väsentliga är utsätter små barns hälsa för risker, genom minimotorcyklar eller på annatsätl. Det finns alllsä möjligheler alt komma till rälla med del pä de vägar somjag antydde i mitt inledande anförande, nämligen genom att nupä basis av inkomna anmälningar och tillsammans med bl. a. återförsäljareprövar vilka rekommendationer man kan komma fram lill när det gäller lämpligaåldersgränser och användning av dessa motorcyklar. Jag tycker alt vi skall sevad detla leder till innan vi vidtar ytterligare ålgärder. På denpunkien vill jag vidhålla vad jag sade redan i mitt försia inlägg. INGA (vpk): Också jag har diskuterat minimotorcykeln utifrån användandet isammanhang där små barn är med. Med små barn menar jag inte bara två- ellertreåringar ulan ocksä tio-tolvåringar. Utredning efter ulredning har jukonstaterat atl barn inle är cy kelmogna förrän de är . Hur kan man dåvara så släpphänt från regeringens sida? Man säger egentligen ingenling i dennafräga. Man skall låta pröva frågan, men anger inga riktlinjerför vad som skall komma ut av den prövningen. Regeringen är inte beredd attförbjuda två-treåringar atl använda den här motorcykeln.Jag tycker det är etl slort ansvar regeringen tar på sig. Eftersom föräldrarinte är omdömesgilla i denna fråga, tyckerjag det är regeringen som får laansvaret. Därför hadejag trott atl regeringen skulle göra något mer än alt barasäga all del här skall vi låla pröva hos Delhandlar inte om all förbjuda människor att ha roligt. har detdeklarerats - av den förutvarande socialministern - att skaieboard ochbarbiedockor är bra leksaker för barn. Det är som sagt inte fråga om attförbjuda människor atl ha roligt, men det är fråga om att hindra barn från atlskada sig, och det hadejag väntat alt regeringen skulle ta litet allvariigarepå. Men del gör den inte. 1sitt senasie inlägg log , om jag fattade henne rätt, lillbaka vad honsade i sitt föregående inlägg, nämligen atl man borde totalt förbjuda impwrtenoch försäljningen av sådana här motorcyklar. senasie inlägg innebaralltså en begränsning till del som frågan ursprungligen avsåg, nämligen småbarns användande av sädana här minimotorcyklar. Ommin tolkning är riktig, att har tagit tillbaka sitt krav i dettidigare inlägget om totalt förbud mot försäljning av de här grejorna, vill jaglyckönska henne till hennes snabba tillnyklrande pä denna punkt. Det är alltidroligt när folk snabbi kan komma fram till klokare slutsatser. INGALANTZ (vpk): Nykter och klok har jag varit under hela den här debatten. Denfråga jag ställl gällde förbud för treåringar att köra motorcykel. Det är denbegränsning jag har gjort. Sedan harjag också fört in tolvårsgränsen ideballen, efiersom det är den vedertagna gränsen för när barn över huvud tagetskall anses mogna att köra cykel i trafik. Därmed är inte sagt alt de är mognaall köra motorcykel vid den åldern. Deskador som uppstår, antingen man är inom inhägnat område eller inie, ärallvarliga och kan leda till döden, vilket man påpekar från S:l sjukhusi , där man har tittat på denna fråga. Jag är fortfrande väldigl besviken över allregeringen lar så läll pä denna fråga. Jag hade hoppals att man skulle vara merseriös. Jag skall inle förlänga debatten. Jag vill bara säga all medtrafikmogen menas, såvitt jag förslår, att man kan släppa ul ett barn itrafiken. Men del är ju inte detla det handlar om, ulan det handlar om derasmöjligheter att använda de här fordonen utanför trafiken, där man inte längreställer de krav på dem som man ställer på ell barn som skall anses varatrafikmoget. Menvi ärju i huvudsak överens, och jag, om att det kan vara olämpligtatt myckel små barn över huvud tagel pä någon plats använder sådana härmotorcyklar. Om del ärdet vill komma fram lill, sä har vi i stort setl ändå hamnatpå samma ståndpunkt, fast möjligheterna att nå fram till det avsedda målet,nämligen alt småbarn inte skall använda sädana här fordon, av oss bedöms liletolika. Vi kan också se positivt pä all våra åsikter är samstämmiga i en sådanhär fräga. INGALANTZ (vpk): Det verkar som om ocksä kommil till viss klarhet . Hansäger all vi ar överens om att det inte är lämpligt atl två-treåringar körmotorcykel. Det var skönt all höra att man åtminstone lycker del frän denliberala regeringens sida. Menvarför kan man då inte deklarera all man länker förbjuda att små barn använderminimolorcyklar? Del säger man inte, ulan man hänvisar fortfarande lill attfrågan skall prövas av . Vi skall vänta pä de skador somuppslår, och ännu har det inte kommit in rapporter om några skador. Jaglycker delta aren polilik, där man greppar frågan i efterhand i stället för atlgöra något innan man för allvariiga skador pä tvä-lreåringar-aven leksak som ärhell onödig. 0/7?import eller inhemsk produktion av gummistövlar Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om import eller inhemsk produktion av gummistövlar Handelsminislern HÄDAR erhöll ordet för altbesvara i (s) den anmälda fråga,1978/79:327, och anförde: i har frågat mig omjag anser att en ansökanav civilförsvaret om importlicens för 60 000 par gummistövlar skall beviljas. Denupphandling som hänvisar till torde vara en upphandling somcivilförsvarsslyrelsen avser göra av 26 300 par gummislövlar. Kommerskollegiumhar avslagit ansökan omimportlicens för nämnda upphandling. Jag har inhämtat att inlekommer alt överklaga kommerskollegiums beslut hos regeringen. HANS iHelsingborg (s): Jag villtacka för svarel. Delvar etl posilivi svar pä min fråga i detla speciella fall, som kom upp ipressen ganska hastigt och som jag genast tog upp här. Jag hade då ingenmöjlighet atl kontrollera uppgiften, vilket bekymrade mig. Förhandlingar pågickmellan Tre och civilförsvaret, men jag är lilet osäker på om den tid somanges är riktig. Del är inte jag lämnade in frågan-och delkanske därför var bara en viss skillnad i lid - men om det är 26 300 par Omklassning av Blocadren som Jritt läkemedel gummistövlar som åsyftas,ärju delta ett svar som jobbarna pä Tre blir tacksamma för. Denfråga jag framställde var naturligtvis knuten till detla speciella fall. Jagskulle ju här kunna ta upp ett principielll resonemang med statsrådet om vadhan egentligen anser om de slalliga verkens upphandlingar-jag skall dock inlegöra det , men jag kanske kan göra det - eftersom jag lyckeratl detla är en myckel intressant fråga. Medden i hela väriden ökande protektionismen har vi anledning att hälla ögonen påvåra upphandlingar inom de statliga verken - det skulle kanske inle skada. Det var roligt, , all höra alt vi är överens i den härfrågan. I andra frågor, där vi inte är överens, får vi säkert många tillfällenatt debattera. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om klassning av Blocadren som fritt läkemedel