prot · G20957 · 1978-12-31 00:00:00 — Avvad jag nu sagt torde framgå att några ytteriigare initiativ rörandeulvecklingen inom området för rostfritt stål f n. inte är aktuella från minsida. 0/7?en utvecklingsplan för del av stålindustrin Jag ber altfå lacka för svaret. Arbetsmarknadeni har drabbats hårt av det pressade lägel inom vissaindustribranscher. Bland länets många krisbranscher märks handels- ochspecialstålinduslrin, gjuleriindustrin, verkstadsindustrin -specielll dåmetallmanufakturindustrin i -, träindustrin ochkonfektionsinduslrin. Jaghar dock inle besvärat industriministern för all klaga från begränsade lokalasynpunkler. Vad jag upplever vara en angelägenhet av riksinlresse är all maninom industripolitiken måste ha klarl för sig hur nödvändigl del är attvidmakthålla och vidareutveckla en industriell kapacitet som byggts upp underflera decennier. Jag anser, att om vi skall kunna återvinna styrkan inom vårekonomi, får vi inle offra utan måste ytterligare förkovra och förbättra enindustriell miljö, där befolkningen sedan generationer lillbaka utvecklat enuppfinningsrikedom och yrkesskicklighet som fört fram svensk industriproduktionlill en ledande position. , och Bergslagen över huvudtaget representerar en sådan tradition. Jaghar med förvåning tagit del av ett uttalande av specialstålsdelegationensordförande i vilket han tilldelar samhället en närmast passivroll när del gäller all åstadkomma de strukturförändringar som jag tror altflertalet bedömare - visar sig höra till dem - är överens om måslekomma, om branschen skall kunna öka sin inlernalionella konkurrenskraft. Deltagäller inte minst inom det produktionsområde där i ärverksamt, dvs. produktionen av rostfritt slål. Förelagen har initiativet, ochdel skall vara så enligl min uppgift, säger . Någotav samma filosofi finner jag i industriministerns svar. Han ser positivi på altföretagen på delta sätt lar initiativ till slmklurella förändringar, men hanvill inte själv ta några ytterligare initiativ rörande utvecklingen inomområdei för rostfritt slål. Deltauttalande kontrasterar mot en enig facklig uppfattning. Metallkongresskrävde alt regeringen skulle ta de initiativ som är nödvändiga föratt få i gång förhandlingar om en samordning inom specialslålbranschen. Även deberörda tjänslemannaorganisalionerna har ställt sig bakom detta krav. Jagvill fråga: Vill verkligen industriministern negligera en så stark fackligopinion av arbelare och tjänstemän? Jag vill sluta mitl anförande med alt vädjalill honom att medverka till all tilldela specialstålsdelegationen, såsom detvar tänkl i dess direktiv, en aklivi pådrivande roll för alt få fram ensamordnad plan för utvecklingen av den svenska roslfritt-stål-industrin underhänsynstagande till kraven på bevarad hög sysselsättning i berörda regioner. Underdetla anförande övertog lalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Vårt gemensamma m'ål måsteju vara att få en slagkraftig ochkonkurrenskraftig specialsiålindustri. Det har vi till stor del, och vi kankonstatera all denna industris konkurrensförmåga på senare lid också klarl harförbäilrals. Det är delvis ett konjunklurfenomen, som vi kan vara glada över,men också ett resultat av produktbyten vilka sken och sker mellan förelagen ochsom innebär stärkt rationalitet. Och varför skulle inle denna utveckling föfortsätta? Företagen är ändå själva bäst medvetna om sin kompetens. Det skerunder medverkan av Jernkonlorel men tillika också under medverkan av samhällel.Del har t. ex. genomförts produktbyten med begagnande av statligainvesteringsbidrag. Den rent passiva roll som vill tilldelastaten har alltså inte varil för handen. Å andra sidan finns del inle hellernågon anledning att se negativt på den strävan lill hjälp till självhjälp somfinns inom branschen. ömen utvecklingsplan för del av stålindustrin OLLESVENSSON (s); Jag behöver ju inte påminna en så erfaren man som om atlverkligheten sprungit ifrån den manchesteriiberala modellen för näringspolilik.T. o. m. var ju för en ramhushållning under statens ledning. Jagvill påpeka alt det inle är särskill värdefullt all här bara nå fram lilldellösningar. Man kan inte överlåta ansvaret för samordningen på exempelvisJernkonlorel eller en delegation, som handlar uteslutande med utgångspunkt ivarje företags, förelagsgrupps eller bankgrupps intressen. Vadman nu håller på atl skapa är dellösningar, som kan göra alt man bygger upprivaliserande block i stället för atl skapa en rimlig arbetsfördelning. Vi harå ena sidan Uddeholmsföreiagen saml ,å andra sidan ochAvesta. Slalen måste som villkor för sina ekonomiska engagemang slällabestämda krav på en övergripande planering av specialstålindustrins ulveckling. Kan vi inte ändå, , vara överens om altregeringen ulan hänsyn till förutfattade meningar eller gamla dogmer måsle varaberedd att medverka till ell statligt engagemang i stålindustrin på den nivåsom blir nödvändig för alt rädda en utvecklingsduglig stålindustri? Om jagkunde få en sådan försäkran skulle jag vara mer posiliv och tro all densamordnade plan jag efteriyser kan skapas. Jag tror atl inte bara en regering utan även en riksdag mår gott av attfrigöra sig från förutfattade ideologiska meningar. Min syn på del härproblemkomplexet - som jag inte vill påstå hör till dem som jag var mestförtrogen med när jag kom lill del här jobbet - är alt del måste vara enväxelverkan mellan förelagen och samhällel här. Delär dock till stor del myckel konkreta ung det handlar om; produktbyten,rationaliseringar, strävanden alt förlänga serierna inom svensk stålindustri.Del är uppenbariigen områden där förelagen har den främsta kompetensen. ömsysselsättningsläget i östra , m. m. Samlidigtär del klart alt samhällel bör följa utvecklingen och kan göra ekonomiskainsatser, all samhällel genom slruklurutredningar och genomstrukturdelegationen kan följa det hela - det är detta struklurdelegationen ärtill för. Detla är alltså inle någonmanchesterliberal syn på lingen. OLLESVENSSON (s): Jag är glad över att jag nu kan tolka in litet mer i den del av svareidär talade om att han med uppmärksamhet ämnade följa vad som skerinom struklurdelegationen. har delegationen bara tjänat som en banksom pytsar ul pengar till företagen Det är en för passiv roll - det anserlydligen även industriministern. Dåmenar jag att del är nödvändigt att få mer aktiva åtgärder, exempelvis för atlbevara den industrimiljö som finns i . I hela har viförlorat 6 300 arbetstillfällen . Det får nu inte blien dellösning som leder till förlorade arbetstillfällen inom vår region. Dåförstör man den tillgång av kunnande som finns jusl i Eskilslunaområdet. Överläggningenvar härmed slutad. § 23 Omsysselsättningsläget i östra , m. m. InduslriminislernERIK erhöll ordet för all i ell sammanhang besvara dels (), dels () anmälda interpellationer,1978/79:94 resp. 96, och anförde: har frågal mig vilka åtgärder regeringen ämnar vidla föratl rädda sysselsätlningen vid Pappersbruk och i östraSkåne. KarlErik har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för alt enfrån vår sida helt okontrollerbar väridsmarknadssiiuation inte skall fö raseraårtiondens uppbyggnadsarbete inom skogsägarrörelsen saml vidare vilka åtgärderjag är beredd att vidta för alt irygga sysselsättningen i den redan tidigarehårt drabbade kommunen , där ligger. Jag besvararinterpellationerna i ett sammanhang. Bakgrundentill interpellationerna är bl. a. alt har försatts ikonkurs. F. n. pågår sonderingar om möjlighelerna till en rekonstruktion. Vadgäller Ösianå Pappersbruk har något beslut om nedläggning inte fattats. Enliglföretagsledningen utreds f n. den framtida verksamheien vid pappersbruket. Innanresultatet av nu pågående utredningsarbete föreligger ärjag inte beredd att gånärmare in på frågan om vad regeringen kan komma alt göra. Länsstyrelseni län har tillsall en särskild arbetsgrupp för alt försöka lösasysselsättningsproblemen i kommun. I arbetsgruppen ingårrepresenianter för länsslyrelsen, länsarbetsnämnden, ulveck- lingsfonden och kommunen.Arbetsmarknadsministern har utsett en tjänsteman inom regeringskansliel somgmppen kan hålla konlakl med. Desenasle årens ulveckling har inneburil mycket kraftiga påfrestningar för mångaföretag inom skogsindustrin. Detla gäller framför alll skogsägarföre-lagen. SomKarl påpekar i sin interpellation har skogsägarrörelsen satsatstora belopp i form av induslrilån och insatskapital. De två senasle årensutveckling visar emellertid an dessa insatser varit otillräckliga för fiera avskogsägarföretagen. Skogsägarförelagenssiluation har analyserats i den s. k. Lemnekommitlén, som lämnat underlag förregeringens ställningstaganden i konkreia frågor. Arbetetmed de mer långsiktiga frågorna fortgår inom industridepartementet. 0/77sysselsättningsläget i östra , m. m. Svaret från industriministern säger inte särskilt mycket. Detinnehåller inte några som helst lösningar för och bruk,två förelag som är direkt hotade och där det krävs snabba åtgärder om jobbenskall kunna räddas. De anställda, närmare 550 vid de båda företagen, hade i dagväntat ett klart besked från industriministern. Del enda meddelandeinduslriminislern ger är alt det f n. "pågår sonderingar om möjligheternatill en rekonstruktion". Det är alltså ingenling nytt, del visste vilidigare. Belräffande bruk, som ägs av , sägerindustriministern att utredning pågår om den framtida verksamheten vidpappersbruket och att statsrådet inle är beredd atl nu närmare gå in på fråganom vad regeringen kan komma att göra. Ovissheten förde anslällda har alltsåinle skingrats heller. Slutsatsen av interpellationssvaret är att detbedrivs en "vänta-och-se-politik"'Trån regeringens sida. Vivei au det är ytterst kritiskt i i dessa dagar- 80 anställda går redantill julhelgen. Vi vet också all vill lägga ner ÖstanåPappersbruk, del enda företaget på orten. Man måste naturligtvis ingripa innandet är . Regeringen måste tillsammans med företagsägarna klara uppsituationen - det kan ingen annan göra. Vi kan inie acceptera att företagenspringer ifrån sitt ansvar för de bygder där de har etablerat sig. Denaktuella situationen är mycket allvariig inom en stor region i östra . Denvärst drabbade delen hitintills är kommun, där just BrobyIndustrier och bruk är belägna. I denna kommun har ca 400arbetstillfällen försvunnii underde . Förulom 550 arbetstillfällenvid de nu aktuella företagen är ytteriigare-70 varslade vid andra företag. Äveni angränsande kommuner finns flera företagsproblem. Sockerbolagel har långtframskridna planer på alt lägga ned driften vid Karpalunds Sockerbruk med 165anställda. Samma är förhållandet med Junescofabriken i med 206anställda. Sammanlagt 900 personer är direkt berörda av den svåra krisen inomSkåneskog. Läget är alltså ytterstbekymmersamt. 9Riksdagens protokoll 1978/79:57-58 0/7?sysselsättningsläget i östra , finnsinle inom området, varför en nedläggning av de här berörda förelagen får myckelsvåra konsekvenser för många människor. Kommunen, facket och länsmyndigheternahar vid olika tillfällen uppvaktat såväl den förra som den nuvarande borgerligaregeringen med anledning av svårigheterna i östra men utan något somhelst resultat. och kommuns gemensamma arbetsgruppär ett bra initiativ, men man måste få hjälp och stöd från regeringen om manskall kunna göra något positivt för sysselsätlningen inom området. Vimåste, som jag serdet, få ett slut på den uppgivenhet som råder i i dagoch slå vakt om den industriproduktion vihar. Vi får inte ge upp en endabransch, inte ell enda jobb. överlåter man ål företagen att själva tahand om omvandlingen. Det är en dålig politik. En politik som helt styrs uiifrånnäringslivets intressen slår myckel hårt på de enskilda människorna, det vetvi. Det måste vara ett samhällsintresse atl bevara sysselsättningen ute iregionerna. Kan man inle finna snabba lösningar på dagens problem, är riskenstor atl län på nytt blir ett utflyltningslän. Den balans påarbelsmarknaden som har uppnåtts genom den socialdemokratiska regionalpolitikenkan snabbt förändras och leda till arbetslöshet och utarmning av hela regioner. Jagär definitivt inte nöjd med det svar som industriministern givit här . Jaghar täta konlakler med de anställda vid de berörda företagen, och därför vetjag att många känner djup besvikelse över att ingenting händer. Många människorär förtvivlade över sin situation. Svaretfrån industriministern vittnar inte om några större näringspolitiska ambitionerVi måste kräva atl regeringen engagerar sig hårdare för att lösa svårigheternai östra . Sker inle det är vi fakiiski väldigt illa ute. I ell läge därdel privala näringslivet och bondekooperaiionen sviker är det statensskyldighet alt gripa in och lösa problemen. Industriministern måste inse althan ytterst har ansvaret för all jobben räddas. De enskilda människorna böralltid kunna föriita sig på samhällel. Jag ber alt fö lacka induslriminislern för svarei, som i all sinenkelhet ändå är ganska talande. Beträffande silualionen i Ösira Göinge sägernämligen industriministern att han inle är beredd au gå in på vad regeringenkommer att göra. På frågan om åtgärder för all se till alt skogsägarrörelseninle raseras är enda svarei all skogsägarna salsal för lilet kapital. Kanskeinduslriminislern delar min länskollegas uppfattning all även bondekooperaiionenskulle svika. Jag ivingas sålunda konstatera alt regeringen inte i någolderafallet är beredd atl göra något. Sedanmin interpellation inlämnades har en hel del hänl. Då hade Indusirier med400 anställda försatts i konkurs. har även hela koncernen. , med 900 anslällda gått i konkurs. Arbetet med attrekonstruera en skogsägarförening i pågår , men det är inte läu ausamla de bönder som föriorat insatser och industrilån, även om industriministern anser all del var obetydliga är skogsägarrörelsen i hela landet i enbekymmersam situation. Anledningarna kan variera något mellan olika föreningar,men den uppkomna situationen är likartad. Bondekooperaiionenoch däri skogsägarrörelsen har tillkommit genom intensivt arbete och genomekonomiska uppoffringar av medlemmarna. Motiven för att skapa kooperativaföretag har varit många. Udden har från början varit riktad mol storkapitalet,som tidigare hell dominerade marknaden. Bönderna var i dåvarande läge heltberoende av detta i fråga om både volymer och priser. Det har gällt att öka ochsäkra avsättningen och skapa en stabilitet i prissättningen. I många fall hardel även gällt att nyttiggöra skogsråvara av sämre kvalitet. Inte minst hardetta varit fallet i , som har betydande mängder lövskog och skräpskog sombehöver utnyttjas och omfördelas lill mer produktiv skogsareal. Iefterhand kan man beklaga att en i och för sig eftersträvansvärdkapacitelsutbyggnad kommii samiidigi med en konjunktursituation som inneburitinskränkningar i avsättningen. Till detta kommer att kostnaderna i Sverigeföravverkning, iransporter och förädling stigit kraftigl somvärldsmarknadspriserna fullständigt stagnerat och i många fall, på grund avvalulakursutvecklingen, sjunkit i kronor räknat. Underdenna svåra period har företagen fortsatt sin produkiion trots föriuster. Manhar därigenom trots allt kunnal utnyttja befintliga, ibland marginella,resurser, vilket varil riktigt ur samhällsekonomisk synpunkt. Därigenom harockså sysselsättningen kunnat bevaras på många orter, och det är vikligl attunderstryka au det här gäller orter och områden där sysselsättningen ofta ärensidig och hell beroende av skogsnäringen. Del gäller sysselsättningen iskogen, för både självverksamma bönder och anställd arbetskraft, och itransportnäringen, liksom i själva industriledet. Medan alltså skogsindustrinlidit av föriuster har många människor ändå haft kvar arbele och inkomsl, ochsamhället har kunnat tillgodoräkna sig belydande inkomster i form av skalleroch avgifter. Industriministernklagar i sitl svar på all kapitalet i skogsägarföreningarna varit för litel.Del ligger i kooperationens karaklär att medan storbolagen har storkapitaletoch bankerna bakom ryggen, så måste föreningen lita lill medlemmarna. Dessa harinle alltid tillgång till erforderligt kapital. Del är därför vikligl allsamhällel är berett atl slälla upp i kritiska lägen. ISkåne, i min närmaste omgivning, har bönder och småbrukare förlorat sinainsatser och sina industrilån. Många har också föriorat betydandevirkeslikvider. Vi som har satsat pengar i Skåneskog har naturiigtvis varilmedvelna om riskerna. Men del är elt hårt slag mot själva föreningslanken, närdet går så här. Man skulle hoppas atl del i regeringen funnes en bedömning avkooperationen, som innebar alt den har ett speciellt värde vid sidan om andraföretagsformer. Den bedömningen finns inom , den finns - tror jagmig veta - inom socialdemokratin, men den finns måhända inte hos denfolkpartisliska regeringen. Där är tydligen det väsentliga alt man hartillräckligt med pengar. Man följer den gamla liberala 0/77 sysselsättningsläget i östra , Omsysselsättningsläget i östra , m. m. tesen"vinna eller försvinna". Omnu inle industriministern är beredd vidla åtgärder, vill jag fråga något omindustriministerns åsikter. Då det gäller sysselsäliningen i villjag fråga; Anser industriministern att det är rimligl all rasera sysselsättningenpå grund av lillfölligl svaga lönsamhelsförutsällningar? Denandra frågan jag vill ställa är generell för skogsägarrörelsen; Har denkooperativa företagsformen något egenvärde, eller kan regeringen tillåta bryts sönder av förhållanden som den inle själv kunnal påverka? Herrialman!Till och delvis också till villjag sägabelräffande sysselsättningsproblemen i kommun all del inte ärmånga dagar sedan arbetsmarknadsministern här i kammaren svarade på tvåfrågor om just dessa problem. Omjagsedan går till de mera direkt industribelonade frågor som har ställts här, såvill jag konstatera att av de förelag i som har nämnts är delBroby Indusirier som befinner sig i del mest akula läget. Det rådde ensituation för Indusirier där en rekonstruktion var naturlig. Man arbeiarnu med della under, vill jag säga, daglig kontakt från industridepariementetssida. Djupare än så skall jag kanske inte gå i den frågan. Fårjag sedan till säga alt jag inle riktigt förstod hur han kundebygga sina långtgående och myckel politiskt utformade slutsatser på det somsägs i det här interpellationssvaret. Det var det resonemang som där förs omkapitalbasen som han närmast log till utgångspunkt. Detsägs två saker i interpellationssvaret. Det sägs, med instämmande av , att "skogsägarrörelsen satsat stora belopp i form av industrilånoch insatskapital". Del sägs vidare: "De två senasle årens ulvecklingvisar emellertid alt dessa insaiser varit otillräckliga för flera av skogsägarfö retagen." Vemsom iakttar dagens verklighet och den ulveckling som har varil kan bestrida allså är förhållandel? gjorde det i själva verkei inte själv i densenare delen av sitt anförande, där han ju gick in på alt förklara orsakernalill atl kapitalbasen för dessa förelag är väsentligt svagare än för andra. Hansade atl i hans hembygd har ägarna till skogsindustriföretag förlorat pengarsom aktieägare. Ja, del har aktieägare i privatägda förelag också gjort. Delligger i det samhällssystem vi harall den som satsar riskvilligt kapital kanförlora detta helt eller delvis. Tillsist frågade om jag och den regering jag företräderbedömerattden kooperativa verksamhetsformen harsärskilda värden. Ja,jag har denuppfattningen att det sköna trivs i många former. Vi har behov av privata,kooperativa, kommunala och statliga företag i en väl fungerande biandekonomi.Och det är uppenbart alt den kooperativa tanken både på konsument- ochproducentsidan innehåller mycket av särskill värde och kraft. Del är också felalt göra gällande atl denna uppskattning av den producenlkooperativa formeninte har lagit sig uttryck från skilda regeringars sida,även den sittande, dåbåde pengar har utbetalats och garaniier ställts när det har visal sigbehövligt. Jag försäkrar all vi kommer all gå vidare på den vägen, mennaturligtvis inle i form av något handlöst utpylsande av pengar, ulan pengarkommer alt utbetalas i den mån det krävs föratt få konstruktiva resultat. Jagvill lill sist på nyll erinra om vad jag sade i en lidigare deball fören ellerannan timme sedan. Vi har tagil elt grepp för att få ökade möjligheterlill operativa insaiser i dessa frågor, som inte bara är svepande allmännaplaneringsfrågor utan som i allra högsta grad är konkreta och individuella närdet gäller både den finansiella bilden och den industriella profilen på resp.företag. Det finns här behov både hos kooperationen och hos en del av deprivala företagen av att samhället går in med både planerande och understödjandeinsaiser. Omsysselsättningsläget i östra , m. m. Industriministern sade allra först all det inte var många dagar sedanarbetsmarknadsministern hade alt besvara frågor om sysselsättningsläget iÖstra Göinge kommun. Del visar bara hur allvariig situationen är i ÖstraGöinge. Ulantvivel är läget ytterst bekymmersamt i kommunen. Indusirier och Östanåbruk, som ligger på ett avstånd av från varandra, är belägna i enbygd med utomordentliga svårigheter. Det finns ingen alternaliv sysselsällning,och därför är del nödvändigt att rädda varje jobb, inget arbetstillfälle för gåföriorat. Industriministernsäger att han har dagliga kontakter när det gäller Indusirier. Del ärnaturligtvis värdefullt. Del är, som jag ser del, viktigt att man för fram enny ägare som på ell bällre sätt än den lidigare kan föra företaget vidare ochdärmed garantera trygghet för de anslällda. Jag ser del som naturiigt aU statenmedverkar till atl nå en rekonstmktion av förelaget där man bevarar samtligaarbetstillfällen. Jag vill underslryka all del verkligen brådskar när detgäller . Man har redan börjat atl avveckla företagel - 80anställda går till jul. Industriministernser inte lika allvarligt på situationen för bruk. Det gör däremoi jag.Del är klart atl något beslut ännu inte har fattals, men man utreder denframtida verksamheten vid pappersbruket. Och , som är ägareav bruket, har offentligen uttalat atl man vill avveckla bruket. Delta börräcka för all regeringen skall gå in i den här affären. Jag vill påpeka attunderskottet för bruk, som är tillfälligt med hänsyn tilllågkonjunkturen, uppgår till 3 milj. kr. Del är en ringa summa iförhällanoe lill de kosinader som uppstår vid en total avveckling av företagel.Vid en nedläggning för samhället ta på sig stora kostnader. Det bör kanskeintressera såväl industri- som arbelsmarknadsminstern till all redan nu ta enordentlig titt på bruket. Låt mig konstatera att industriministern inte vill ha någon debatthärom sysselsätlningen i , Den debatlen måsle vi kanske Omsysselsättningsläget i östra , m. m. föra medarbetsmarknadsministern; specialiseringen går ju längre och längre också iregeringen. Fårjag sedan utlrycka min belåtenhet vad gäller kommentaren över kooperativaförelagsformer. Jag är glad över atl fö höra erkännandet all del finns behov avolika företagsformer, såväl privata som kooperativa och samhälleliga. Det är enuppfattning som också jag delar. Vadgäller del som sades i svarei om alt kapitalinsatserna visat sig otillräckliga,så uppfattar jag della som ett klart ställningstagande - de hade behövt varaslörre för att man skulle kunna göra någonling i del här lägel.Industriministern sade nämligen slrax därefter: När del har visat sig behövligthar man gått in med kapital. Manskulle ju kunna leka med tanken att det var behövligt i ett läge innanSkåneskog gick i konkurs. Men i den folkparlistiska regeringen hade man alltsåden uppfattningen alt det inle fanns anledning därför atl del kapital somföreningen själv har tillskjutil var för lågt. Jag kan eventuellt accepiera altaktiebolag går i konkurs, men det är utomordentligt svårl all accepiera att denekonomiska föreningen för lov alt gå så långt utan myckel, myckelallvariiga skäl, därför atl det är kolossall svårt all ånyo starta ell uppbyggnadsarbetei del här sammanhanget.