prot · G20991 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:91 §1 Utökning av antalet suppleanter i finansutskottet Enligttill kammaren inkommet protokollsutdrag har valberedningen föreslagit allantalet suppleanter i finansutskottet, som f n.är 17, skall utökas lill 18. Jaghemställer att antalet suppleanter i finansutskottet bestämmes till 18. Talmannen meddelade att fyllnadsval skulle ske vidmorgondagens sammanträde. §2 Upplästes följande lill kammaren inkomna ansökan: Undertecknadanhåller härmed om tjänstledighet från uppdraget som ledamot av undertiden den 5 mars-den 7 april för upprätthållande av annan tjänst och förenskilda angelägenheter. Siockholm den 27 febmari 1979 Kammarenbiföll denna ansökan. Talmannen anmälde atl () skulleinträda som ersättare för under hans ledighet fränriksdagsmannauppdraget. §3 Föredrogs och hänvisades 1978/79:89till civilutskoUet §4 Föredrogs och bifölls Interpellationsframställning 1978/79:150 finansutskottetsbetänkande /79:20 med anledning av i propositionen 1978/79:100 framlagdafinansplan och budgetförslag jämte motioner samt skatteutskottets betänkande 1978/79:29 medanledning av moiioner om produktionsfaklorsbeskattning. Finansutskottetsbetänkande nr 20 och skaiieulskoitels betänkande nr 29 debatteras i ettsammanhang, och yrkanden beträffande båda dessa betänkanden får framställasunder den gemensamma överläggningen. Iproposilionen 1978/79:100 bil. 1 (ekonomidepartementel) hade regeringen efterföredragning av budgel- och ekonomiministern föreslagitriksdagen all godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken somförordats i proposilionen. Idetla sammanhang hade behandlats delsföljande moiioner rörande riktlinjerna för den ekonomiska politiken: 1978/79:1108av m.fl. (m), vari såvitt nu var i fråga hemställts alt riksdagengodkände de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordats imotionen, 1978/79:1118av (apk) och (apk), vari hemslällls all beslutadeavslå regeringens flnansplan och godkänna de i motionen anförda riktlinjernaför den ekonomiska politiken, 1978/79:1124av OlofPalme m. fl. (s), vari såvitt nu var i fråga hemställts aU riksdagengodkände de allmänna riktlinjer förden ekonomiska politiken som hade förordalsi motionen, 1978/79:1620 av m. fl. (vpk), vari såviu nu var i fräga hemställts 1. att beslutade all uttala sig för övergånglill lågräniepolitik, 2. all beslutade alt godkänna de allmännariktlinjer för den ekonomiska politiken som förordats i motionen och avslåregeringens förslag i denna del, och 1978/79:1698av m. fl. (c), vari såvitt nu var i fråga hemställts attriksdagen godkände de i motionen förordade riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken. 1978/79:577av m. fl. (vpk), vari hemställls atl hos regeringen skulle anhållaalt prisslopp infördes på alla dagligvaror, 1978/79:1106 av AlvarAndersson m. fl. (c), vari hemställls all beslutade anhålla attregeringen medverkade lill atl Allmänna Hypoteksbank fick gränsen förförsäljning av obligationer höjd med under detta år, 1978/79:1125av (), vari hemställts att som sin mening gavregeringen lill känna vad som i molionen anförts i syfte all tillförsäkra jord-och skogsbruket tillgång till långsiktigt länekapilal, och 1978/79:1128 av m. fl. (m), vari såvitt nu var i fråga hemställls attriksdagen som sin mening gav regeringen lill känna vad i motionen anförtsrörande fördelning av emissionslillstånd för obligationer avseendeHypoteksbankens behov av lantbrukskrediter i avvaklan pä förslag tilllångsiktiga riktlinjer för lantbrukels kapitalförsörining. 1. beiräffande de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken atl med anledning av regeringens förslag iproposilionen 1978/79:100 bil. 1 och motionerna 1978/79:1108 yrkandet 1 och1978/79:1698 yrkandel 1 samt med avslag på motionerna 1978/79:1118,1978/79:1124yrkandet 1 och 1978/79:1620 yrkandel 2 som sin mening gav regeringen samtfullmäktige i och fullmäktige i till känna vadutskottet anfört, 2. beiräffande prisstopp på dagligvaror att riksdagenskulle avslå motionen 1978/79:577, 3. beiräffande lanlbmkels kapitalförsörining attriksdagen med anledning av molionerna 1978/79:1106,1978/79:1125 och1978/79:1128 yrkandel 2 som sin mening gav fullmäktige i till kännavad utskollet anförl, 4. beiräffande uttalande om övergång till lågräntepolitikatl skulle avslå motionen 1978/79:1620 yrkandet 1. 7.av , , , , ,och (samlliga s) som ansett att utskollet under 1och 3 bort hemställa 1.beiräffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken alt riksdagenmed avslag på regeringens förslag i proposilionen 1978/79:100 bil. 1 ochmotionerna 1978/79:1108 yrkandel I, 1978/79:1118, 1978/79:1620 yrkandel 2 och1978/79:1698 yrkandet 1 samt med bifall lill motionen 1978/ 79:1124 yrkandet 1som sin mening gav regeringen samt fullmäktige i och fullmäktige iriksgäldskontorel till känna vad reservanterna anfört, 3.beträffande lantbrukets kapitalförsörining att skulle avslåmolionerna 1978/79:1106, 1978/79:1125 och 1978/79:1128 yrkandel 2. Ipropositionen 1978/79:100 bil, 2 (budgeidepartemenlet) hade regeringen efterföredragning av budgel- och ekonomiministern såvitt nu var ifråga föreslagit atl 1. godkänna de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som förordals i propositionen, (4) bemyndiga regeringen atl i riksgäldskontoretdisponera en från . ökad rörlig kredit attpå sätt som regeringen bestämde slällas till förfogande för myndigheter sombedrev uppdragsverksamhet. Idetta sammanhang hade behandlats motionerna 1978/79:1108 av m.fl.(m), vari såvitt nu var i fråga hemställts (2) att godkände de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som förordats i motionen, (5) all i skrivelse till regeringen begärde en redovisningav gjorda åtaganden på industripolitikens område samt möjligheterna att medhänsyn till bl. a. de förbättrade konjunktumtsikterna begränsa transfereringarnatill förelagssektorn, (6) att skulle anhålla att regeringen i direktiv förmyndigheternas peiitaarbete uppdrog ät dessa alt redovisa konsekvenserna avelt allernaliv motsvarande en 5-procentig utgiftsbegränsning, 1978/79:1124 av OlofPalme m. fl. (s), vari såvittnu var i fråga hemställts aU godkände de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som hade förordats i motionen, 1978/79:1620 av m.fl. (vpk), vari såviunu var i fråga hemställts all beslutade godkänna de allmännariktlinjer för budgetpolitiken som förordats i motionen och avslå regeringensförslag i denna del, och 1978/79:1698 av m. fl. (c), varisåvitt nu var i fråga hemställts (2)att godkände de i motionen förordade riktlinjerna för budgetregleringen, (3) att som sin mening gav regeringen lill känna vad som imotionen anförts om närings- och regionalpolitikens betydelse för denekonomiska utvecklingen, (4) att hos regeringen begärde skyndsamma överiäggningarmellan partierna och berörda parter om närings- och regionalpolitikensinriktning med hänsyn till de samhällsekonomiska förutsättningarna. 1. beträffandede allmänna riktlinjerna för budgetregleringen att med anledning av regeringens förslag i propositionen 1978/79:100bil. 1 och motionerna 1978/79:1108 yrkandet 2 och 1978/79:1698 yrkandel 2 samt med avslag pä motionerna 1978/79:1124 yrkandel 2 och 1978/79:1620 yrkandel 3 som sin mening gav regeringen lill känna vad utskottet anfört, 2. beiräffande redovisning av konsekvenserna av en 5-procentig utgiftsbegränsningatt skulle avslå motionen 1978/79:1108 yrkandet 6, 3. beträffande möjligheterna att begränsa transfereringarna lillföretagssektorn alt med anledning av motionen 1978/79:1108 yrkandet5 som sin mening gav regeringen till känna vad utskottet anfört, 4. beiräffande överiäggningar om närings- och regionalpolitikens inriktningaU med anledning av molionen 1978/79:1698 yrkandel 4 som sin meninggav regeringen till känna vad ulskoitet anfört, 5. beträffande närings- och regionalpolitikens betydelse för den ekonomiskautvecklingen att med anledning av molionen 1978/79:1698 yrkandet 3som sin mening gav regeringen till känna vad utskottet anfört, 6. beiräffande rörlig kredit att bemyndigade regeringen atl iriksgäldskontorel disponera en från . ökadröriig kredit alt pä sätt som regeringen bestämde ställas till förfogande förmyndigheier som bedrev uppdragsverksamhet. 2. beiräffandede allmänna riktlinjerna för budgetregleringen av , , , , , och (samtliga s) som ansett att utskottet under I bort hemställa attriksdagen med avslag pä regeringens förslag i proposilionen 1978/ 79:100 bil. 1 och motionerna 1978/79:1108 yrkandet 2,1978/79:1620 yrkandet 3 och1978/79:1698 yrkandel 2 samt med bifall till molionen 1978/79:1124 yrkandet 2som sin mening gav regeringen till känna vad reservanierna anfört, 3. beiräffande redovisning av konsekvenserna aven 5-procenlig utgifts- begränsning av () och () som ansett alt utskottet under 2 bort hemställa altriksdagen med bifall till molionen 1978/79:1108 yrkandet 6 som sin mening gavregeringen lill känna vad reservanterna anfört. 4. beträffande överläggningar om närings- ochregionalpolitikens inriktning av , , , , , och (samlliga s) som ansett att utskottet under 4 bort hemställa atl skulle avslåmolionen 1978/79:1698 yrkandet 4, 5.beträffande närings- och regionalpolitikens betydelse för den ekonomiskautvecklingen av , , , , , och (samtliga s) somansett att ulskollets yttrande i viss del skulle ha av reservanierna angivenlydelse. Idella betänkande behandlades molionerna 1978/79:310 av m. fl. (vpk), vari såviu nu var i fråga (yrkandet 2)hemställls atl skulle uttala sig för en övergång till produktionsbeskattningoch hos regeringen begära nödvändig utredning och förslag härom, 1978/79:824 av (apk) och (apk), vari såvitt nu var fråga hemställts all skulle 1. ullala sig för övergång till produklionsbeskattning (yrkandel 1), 2. hos regeringen begära en skyndsam ulredning och förslag till innevaranderiksmöle om övergäng lill produklionsbeskattning (yrkandet 3), samt 1978/79:1629 av OlofPalme m. fl. (s), vari såvittnu var fråga (yrkandet 1) hemställts alt hos regeringen begärde eltförslag till lagsliftning om en allmän produktionsfaktorsskalt i enlighel medde i molionen angivna principerna, innebärande bl. a. att skatten infördes föraktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och övriga näringsidkare,varvid basen för skatten borde utgöras av lönekostnader och bmttovinst exkl.avskrivningar, socialavgifter och skall men inkl. de olika avdrag som numedgavs vid beskattningen för olika konsolideringsändamål. Förslaget borde framläggasi sådan lid att skallen kunde införas . Utskottethemställde att skulle avslå 1. molionen 1978/79:310 yrkandel 2, 2. molionen 1978/79:824 yrkandena 1 och 3, 3. molionen 1978/79:1629 yrkandel 1. Reservation hade avgivits av , , , , , och (samlliga s) som anseit att utskottet bort hemställa altriksdagen med bifall till motionen 1978/79:1629 yrkandet 1 samt med anledningav molionen 1978/79:310 yrkandel 2 och motionen 1978/79:824 yrkandena 1 och 3hos regeringen begärde att förslag om en produktionsfaktorsskalt - utformad ienlighet med i molionen 1978/79:1629 angivna principer- förelades riksdageninom sådan lid alt skatten kunde utgå fr o. m. , borgeriiga betänkande har ell närmasl magnifikt anslagi sin försia mening: "Den svenska ekonomin befinner sig nu i en starkuppgångsfas," Den kris för svensk ekonomi, som proklamerades avtrepartiregeringen , är alltså nu avblåst. Den försia signalen komvisseriigen från Gumboda hed. Men är saken definiliviavgjord. Den borgerliga ekonomiska politiken har besegrat krisen -återställtkonkurrenskraften, fåll i gång tillväxten, brutit inflationsutvecklingen. Denhär självbelåtenheten kunde man kanske stå ut med, om del inle vore så atl denhar fått allvariiga konsekvenser för utformningen av den ekonomiska politiken.Både budgetpropositionen och majorilelsbetänkandei från finansutskottet ulgårfrån att vad som göras skall är allaredan gjort. Regering och riksdag kan ,på den sjunde dagen, nöjda betrakta sill verk och låta utvecklingen rullavidare av egen kraft. Enliglvår uppfattning svarar både belåtenheten och passiviteten dåligt mot delfaktiska lägel i vår ekonomi. Även om det nu sker en återhämtning, kvarstårändå flera svagheter och problem, som borde föranleda ålminslone någonaktivitet från sida. Det gäller arbelslöshelen, del gäller de lågaindustriinvesteringarna och det gäller risken för att inflationen på nyttskjuter fart. Därtill kommer det stora budgetunderskottet, som är eltallvariigt problem på både kort och lång sikl. Eltav de stora slagnumren vid förhäriigandet av den borgeriiga ekonomiskapolitiken har varit sysselsättningspolitiken. Del råder heller inle någolIvivel om all enorma summor har spenderats både för arbetsmarknadspoliliskainsatser och för generellt stöd till näringslivet. Det nu redovisadebudgetunderskottet på 45 miljarder påstås ju till större delen ha orsakats avdessa ulgifter. Menresultatet av sysselsättningspolitiken är inle detsamma som dess kostnader. Detavgörande måste vara vad som har uppnåtts i fråga om effekterna päsysselsättningen. Och resultaten i det avseendet är långl mindre imponerande ände många miljarder som sysselsättningspolitiken har kostal Slaten. Lätoss därför se vad som i verkligheten hänl på den svenska arbetsmarknaden underde senasie tvä åren. Mellanjanuari 1977 och ökade anlalel människor som önskade ett arbeiemed 84 000. ökade anlalel sysselsatta med 62 000 personer. Delbetyder all arbelslöshelen steg med 22 000 personer. Vilkensysselsällning erbjöds då de drygl 60 000 människor som faktiskt fick ell jobb? Antaletpersoner i beredskapsarbeten ökade med 33 000 och antalet sysselsatta iskyddade arbelen med 5 000. Sammanlagd kom alllsä nära 40 000 alt sysselsättasgenom AMS. Facilav den myckel omskrutna sysselsättningspolitiken och av de 20 000 miljoner somenligl regeringens uppgifter har salsats är alltså att det som borde ha blivityiteriigare 84 000 personer i arbele blev: 22 000 arbelslösa. 38 000 fick etl AMS-jobb. 24000 blev sysselsatta pä den reguljära arbetsmarknaden. Del motsvarar en av fyranya arbetssökande. Denborgeriiga majoriteten i finansutskoltel ansersig nu kunna konstatera atl detskett en vändning i arbetsmarknadsläget Jag lycker all man borde ha varitförsiktigare pä den punkien. steg den registrerade arbelslöshelenmed 31 000 personer lill 117 000, någol som arbelsmarknadsministern trots alllerkände vareu allvariigt bakslag för den förda politiken. Lägger man lill dettaalt 184 000 människor sysselsattes genom arbetsmarknadspoliliska ålgärder, slodöver 300 000 personer ulanför den reguljära arbetsmarknaden. Del motsvarar 7 96av arbetskraften och gör all vid en inlernalionell jämförelse inlelängre skiljer ut sig som ell land som lyckats väl med sin sysselsättningspolitik. Enliglvär mening visar den här utvecklingen all den borgerliga politiken pä etlcentralt avsnitt har misslyckats. Det har framför alll tvä orsaker. För detförsia har den generella stöd- och subveniionspolitiken varit uiomordeniligiineffektiv i förhållande lill sina kostnader-för de 20 miljarder man uppgersigha salsal borde åtskilligt merän 24 000 nya jobb ha kunnai åstadkommas,om mananvänt mera selekliva åtgärder och ställl hårdare villkor för hur pengarnaskulle användas av förelagen. För del andra har man inle med tillräcklig kraftingripit för att öka investeringarna och styra deras inriktning. Enannan konsekvens av politikens generella inriklning och av den lågainvesteringsaktiviteten är nämligen all vi i rask takt är pä väg mol enarbeismarknad i svår regional obalans. Arbelslöshelen är långt över genomsnitteti sådana områden som Norrbotlen, och liksom i Borås- ochGöteborgsområdena. kommer de nya jobben fram nästan uteslutande iandra delar av landet med väsentligt lägre arbetslöshet Av de vidarbetsförmedlingarna lediga platserna är f n. nära en fjärdedel koncentreradetill . Allade här problemen skjuter finansutskottets borgeriiga majoritel ifrån sig. Därdel inle räcker med fromma förhoppningarom en fortsatt konjunkturuppgånghänvisar man till kommande regeringsförslag om regional- och näringspolitiken,som skall behandla någon gäng . Menäven om konjunkturuppgången blir vad vi nu hoppas på och även om folkpartiregeringenmol förmodan skulle åstadkomma några verkliga krafttag i regional- ochnäringspolitiken, är sysselsätlningslägel så pass alarmerande atlriksdagen borde vidta verkande ålgärder. Och borde sådanaåtgärder väljas, som både förstärker landels ekonomi på sikl genom ökadeinvesieringar och ökar samhällels möjligheter att slyra investerings- ochulvecklingsinsalserna lill områden med slor arbeislöshei. Menutskottsmajoriteten avvisar alla tankar i den riklningen. Man säger åierigennej lill vårt förslag all inrätta en strukturfond för invesleringsfinan- siering med långfristigt,riskbärande kapital. Man är inle intresserad av våra idéer om statligautvecklingsbolag som stöd och stimulans för nyskapandet inom svensk industri.Man lycker inle att det är lönl all förslärka stödet lill företagensforsknings- och utvecklingsarbete. Man avvisar våra förslag alt ökabostadsbyggandet, trots de uppenbara svårigheterna all förverkliga ens den lågaambitionsnivå som regeringen harställt upp för sig. Jag kan möjligen förståvarför moderata samlingspartiet och avvisar alla förslag, som kange samhället elt fastare grepp över investeringsutvecklingen. Men jag kan inteförstå varför , med sina högt upptrissade krav på sysselsällningoch regional balans, fortsätter att ställa upp för en politik, som i de häravseendena så uppenbart misslyckats. Det enda har fött i utbyte försin kapitulation inför den konservatismens passivitet som obönhöriigen kommeratl låla flyltlassen böria rulla är ell löfte om en rundabordskonlérens och enfullständigl innehållslös kompromisskrivning om värdet av regional balans. Iaugusti 1976 gick ul med sitt berömda löfte om 400 000 nya jobb, somskulle skapas för atl fö regional balans i fräga om arbetstillfällen. Dengängen var ca 130 000 människor ulan jobb eller i AMS-arbele mol 300 0001 dag.Jag överlåter åt alt räkna ut hur mänga hundratusentals nya jobbsom måste lovas ul för all nå cenlerns målsättning 1976. Men siffrornavisar djupet av del dilemma som har hamnat i genom sin medverkan imoderaia samlingspartiets och liberalkonservativa polilik. Denborgerliga utskoltsmajoriteten hävdar alltså all den svenska ekonomin nubefinner sig i en fas av stark uppgång. Lägel pä arbetsmarknaden och i frågaominvesteringarna visar alt det budskapet aren smula ihåligt. Det finns ocksåosäkra inslag i den inlernalionella konjunkturutvecklingen som har föttyllerligare tillskott . Menocksä vi socialdemokrater bedömer del som troligt all den ekonomiskaaktiviteten i kommer atl stiga under del här året. Med den fördapolitiken kommer del framför allt att bero på en uppgång i prival konsumtionoch i någon män av exporten. Enligl vår mening borde konjunkturuppgångenförslärkas genom en mera aktiv investeringspolitik. Menredan i det konjunkturperspekliv som finns borde ägna ökaduppmärksamhet åt det hot mol vårt lands ekonomiska tillfrisknande som kan kommafrän en ny omgång av snabb kostnads-och prisstegring. Del hotel kommer framföralll från tvä häll. Det ena är de tecken pä en snabbare internationellprisuppgäng som har blivit allt fler under de senasie månaderna. Del är inlebara oljepriserna som går upp. Ocksä en rad andra råvarupriser har böriatklättra uppål, lydligen som en följd av den tilltagande inlernalionellaspänningen och kriget i . Tillgängliga data lyder ocksä på atl densvenska exportindustrin inriktar sig på betydande prishöjningar under det häråret Delandra hotel kommer från den statliga kreditexpansion och den snabba ökning avlikviditet och penningmängd som följer av det stora budgelunderskoltel.Kombinationen av en uppåtgående konjunktur, hög likviditet i den svenska ekonomin ochsnabbi stigande väridsmarknadspriser kan snart kasta oss in i en ny kraftiginflation med långtgående verkningar för tillväxten och sysselsättningen. Detmåsle erkännas, herr lalman, att del här problemet ocksä bekymrar de borgerligai finansutskottet, och della sä lill den grad alt man ägnar åtskilliga sidor ätatl visa hur ohållbart budgetläget egentligen är och vilka allvariigakonsekvenser underskottet vid en fortsatt konjunkturuppgång för för den svenskaekonomins stabilitet Denborgeriiga majoriteten utlovar "stora ansträngningar" för atl undvikaöverhettning. Man talar myckel om att finanspolitiken mäste stramas ät. Mansäger t. o. m. all del kan bli nödvändigt med finanspolitiskaåtgärder, som minskar statens upplåning. Menav allt det här myckna pratet blir sedan platt intet Det de borgeriigapartierna i finansutskottet lill slut enar sig om är au inle företa signågonting. De socialdemokratiska förslagen om ulgiftsbesparingarochinkomstförstärkningar avvisas med den någol besynneriiga moliveringen atl deskulle leda till en alllför lilen budgetförstärkning, för atl förslagen skullebevärdigas med ulskottsmajoriietens intresse. Närdel gäller de stalsfinansiella perspektiven , som vi har aktualiseratgenom förslaget om en produktionsskatt, hittar majoriteten ingen annanförevändning att undvika det problemel än all man nu inte vill binda sig förfinanspolitiken under näsla år. har vi inie begärl någon sådan bindning,endast all skulle skaffa sig större handlingsberedskap för attgenomföra de finanspolitiska åtgärder som kan bli nödvändiga. Men inte ensdetla vägar den borgerliga majoriteten säga, trols atl ulskollets egen analysvisar att det är under näsla år som de verkliga påfrestningarna päfinanspolitiken sätter in. Delfinns etl lilel pikant inslag i den här historien, som förtjänar alt noteras.Av de socialdemokraliska skalleförslag som avvisas av utskollsmajoriielen harregeringen tagit inle mindre än tre - stämpelskatten, leasingbilarna ochföretagarnas avgift lill barnomsorgen - för all finansiera sitt aviseradeförslag om sänkta inkomstskatter. Del är lydligen så, att det som är för litetoch inie duger ät den samlade borgerligheten i finansutskotlel, del är stortnog och duger gott ål . Innebördenav del här är bara alllför uppenbar. Taklikspelet har helt föll ersälla viljanalt ta någol ansvar för landels ekonomiska framlid. Planeringshorisonten förde borgeriiga partierna går inle längre än till valdagen den 16september. För all dölja splittringen och bygga upp en fasad av enighei kringden ekonomiska politiken försätter man i etl tillstånd avhandlingsförlamning. Del beslut de borgerliga partierna avser all falla omriktlinjerna förden ekonomiska poliiiken och för budgetpolitiken är precis säinnehållslöst som krävs för all man i valrörelsen skall kunna driva sina olikalinjer - sina krav på skattesänkningar, sina storakostnadskrävande reformer och sina anspråk på all vara värtduktigaste regeringsparti. Atl riksdagsbeslutet inte anvisar nägon lösning pävåra ekonomiska problem, det struntar man lydligen i. Folkpartiregeringenhar redan deklarerat, alt del inte finns några förödmjukelser stora nog alträka ut för i , som kan fö den atl avgå före valet Men jag måsle ändåfråga , när han nu lagil del av finansutskollets betänkande, ominte taburetten böriar kännas lilel knölig all sitta på? Är del inle besvärandeför etl parti med sociala reformer på programmet alt fö direktiven för sinbudgetpolitik från moderata samlingspartiet, som redan i sin reservation tillfinansuiskotlets belänkande ilsket driver sina krav vidare på sänkia skalleroch social nedrusining? Och känns det inte konstigt för ell parti, som hyllarrörlighet och avvisar regleringar, atl acceptera riktlinjer för sin ekonomiskapolilik frän , som i sin ekonomiska motion kräver att förelagenskall ivingas atl söka sig dit där arbetskraften befinner sig? Enfråga till: Har över huvud laget någon aning om vilken ekonomiskpolilik han skall föra, om del iniräffar som både utskollsmajoriielen och vireservanter varnar för, nämligen att det stora budgetunderskottet leder tillöverhettning och inflalion? Delfinns skäl atl ägna ytterligare några minuler ål och hansinsalser som budgeiminister. Han har förelagt sin Iredje budgel.Den budgel han övertog löpte med etl underskott pä ungefär 5miljarder.