prot · G209151 · 1978-12-31 00:00:00 — Fördel första har vi aldrig talat om några 3 96.För det andra har vi inte ens bundit oss för att ha ett system som bygger pålönebaserade avgifter. Men vi har diskuterat möjligheten att låta löntagarnavara med i kapitalbildningen, genom atl man utnyttjar en del av det som annarsstår till förfogande för löner. Och om man åstadkommer ell sådant syslem, hurdet än konstrueras rent tekniskt, så är det klart att det innebär altlönlagarna avslår från en del av det utrymme som Slår till förfogande för högrelöner och i stället t. ex. betalar något slags avgifter Omlöntagarfonder m. m. Omlöntagarfonder m. m. genomvilka de blir delaktiga i kapitalbildningen. Självfallet skall ett sådantsystem växa i takt med det utrymme som finns i den svenska ekonomin.Utgångspunktenär också att dessa avsättningar skall avräknas i löneförhandlingarna och inteinnebära en nellobelastning på företagen. Jagtyckeralltså alt denna debatt är viktig. Del är bra att partierna klargör vilkaprincipiella utgångspunkter de har, men det är rimligt att säga atl frågan omhur detta tekniskt skall lösas kan fö anstå. Jaghar nu och även tidigare klart deklarerat att vi från liberalt håll inte kanacceptera vare sig LO-förslaget eller det gemensamma LO/SAP-förslagel ulan attvi har hell andra utgångspunkter. Men jag måste säga atl jag tror minst likalitet på den status quo-linje som gör sig lill tolkför och som innebär atl man utgår från alt allt skall förbli vid det gamla. Detkommer inte alt bli så. Och borde även görasällskap med oss som vill vara med och påverka utformningen av ett sådant härsystem. Jag tror alt del är en mycket mera konstruktiv insats än atl gå ul ochskrämma folk i största allmänhet med atl det är någon sorts socialism som hotarnär man förordar att löntagarna skall för vara med i kapitalbildningen. Debalten skall självfallet inle stoppas. Jag lyckeralt det ärbra au del debatteras - det är jag själv som har framställt en inlerpellation.Däremot skall man naturiigtvis vara medveten om, som t. ex. densocialdemokratiske ideologen påpekar, att om man under en längreföljd av år har ett sådant hot, som de socialdemokratiska förslagen utgör,hängande över näringslivet, så minskar man drivkraften i del systemet. Eftersomdet är en fri debatt, även för mig, måste man kunna framföra detta. Och jag ärsom sagt inte ensam om att tycka så. Sedanblev Jag mycket förvånad över vad slutade med all säga, nämligenalt det vi förfäktar är status quo. Har det möjligen framgått av debatten här att Jag gör det? Jag har i vartenda inlägg talat för alt del behövsenergiska åtgärder för att åstadkomma ell spritt enskilt ägande. Och jag harspeciellt frågat om han är intresserad av att bidra till det genomytteriigare ändringar i skattelagstifiningen, som gör det möjligt för företagenall utbreda meddelägandet inom företagsamheten-elt förslag som man skulle kunnatro möjligen kunde passa in under rubriken "liberalt". Men Jag harinte fött någon vidare reaktion, annat än en ganska kylig sådan, från herrUllsten. Jag förstår inle atl det kan vara möjligt, ens för en debattgladperson, att göra gällande att Jag slåss för status quo när jag ställer sådanahär frågor. Tvärtom anser Jag att vi ofrånkomligen måste försöka fö etl sprittenskilt ägande inom ramen för frivillighet. Det är vår idé, och den har vi nogförfäktat mera energiskt än något av de andra partierna under en lång följd avår. Nuupprepar att man - eftersom det behövs mera riskvilligt kapital,mera investeringspengar - skall genomföra vissa skattehöjningar. Det varvisseriigen inte fråga om några 3 96 som bundit sig för när det gällde en höjning avlöneskatterna -Jag håller gärna med om atl ni inte har Nr 151 gjort del - men såvitt jagförslår har ni dock bundit er för atl genomföra den Detbekräftar inlägg här. Och höjningarna skall ji mai 1979 då baseras endera pålönesummor eller på någon annan s. k, bred bas. jag begriper har ni ocksåtänkt er att man skall öka lönsamheten -och det vill q löntasarfonder Ju göra - genom atl införa en alldeles speciell bolagsskatt för Del ärdetta som jag har så svårt all se kan gå ihop. Jagupprepar alt det är lätt atl som statsministern nu gjorde slå i en talarstoloch göra gällande atl det är självklart att man i löneförhandlingarna skallavräkna den här höjningen av löneskatterna, men som Jag ser det är det intelika självklart au ute i verkligheten göra detta gällande, I verkligheten ärdel nog utomordentligt svårt för de fackliga företrädarna atl sätta sig ner ochavräkna alla olika pålagor som politikerna hittar på. De fackliga företrädarnamåste Ju i sin lur kunna redovisa någonting bakåt i leden och visa atl de gjortnågot, och då kan de inte bara förkunna att vad de gjort är att de har avräknatalla olika skattehöjningar som politikerna hittat på. Trotsallt tal om avräkningar efter de här Hagarundorna har man fått de mest enormakostnadsstegringar, som åstadkommit stor skada och som medfört - Jag påminnerherr om alt detta framgår också av statsministerns egetinterpellationssvar-att näringslivet har starkt urholkals och att företagensmöjligheter atl fullgöra sina uppgifter på sysselsättningsområdet harförsvårats. HerrUllslen understryker också alt man med de åtgärder som trepartiregeringenvidtog lyckades vrida utvecklingen i rätt riktning. Men det åstadkom manfaktiskt inte genom några ytteriigare skattehöjningar, ulan det var då - om vinu håller oss lill löneskatter - fråga om en omfattande sänkning. Jagär glad över all statsministern säger atl för sin del inte tänkerdriva den linjen under nästa valperiod atl man skall införa s, k, rättutformade löntagarfonder. Anledningen till att det var bra all statsministernsade det är alt talar om rätt utformade löntagarfonder ikompletteringspropositionen. Det framgår klart av det resonemang som IngemarMundebo för där om hur man skall lösa de ekonomiski-poliliska frågorna underden period som omfattas av långtidsutredningen. har vi alltsåstatsministerns ord på att det bara är löst prat som för fram idet avseendet i komplelteringspropositionen, och del är bra att vi föu reda pådet, Överiäggningenvar härmed slutad. Omansvaret för bevakning av atomkraftverken, m. m. § 4 Om ansvaret förbevakning av atomkraftverken, m. m. JustitieministernSVEN erhöll ordet för all besvara () den 25 aprilanmälda inlerpellation, 1978/79:180, och anförde: Herr talman! 1. vilkenmyndighet som har ansvaret för bestämmelserna om bevakning av alomkraftverken, 2. vilka bestämmelser som harutfördats och vad innehållet är i dessa, 3. om specialsiyrkor planeras inompolis- eller militärmakt för skyddet av atomkraftverken, 4. om innehållet iskyddsbestämmelserna, utrustningens sammansättning och bevakningensorganisation kommer att vara öppet för offentlig insyn samt 5. om jag anser att behovet avspeciella bestämmelser och behovet av speciell utrustning för atlalomkraftverken skall kunna bevakas och skyddas är i god överensstämmelse medvad som är önskvärt i ett öppet, demokratiskt samhälle. Jag besvarar frågorna iden ordning som de har framställts. Frågor om fysiskt skydd förkärnkraftsanläggningar och andra anläggningar som avses i 2§ atomenergilagen(1965:306) bedöms av statens kärnkraftinspekiion i samband medtillståndsprövningen. Vid tillståndsprövningenföreskriver inspektionen som villkor för tillstånd att anläggningarna försesmed tillfredsställande skydd mot avsiktlig skadegörelse, sabotage, stöld ochterrorislhandlingar. Skyddsåtgärderna kan avse t. ex. dels anläggningarnaskonstruktion och utförande, dels personell bevakning och annat lillträdesskydd. Denomedelbara bevakningen ombesörjs normalt av bevakningsförelag som anlitas avden som driver anläggningen. Ienlighet med sill generella ansvar för allmän ordning och säkerhet samt förskydd och hjälp åt allmänheten har emellertid även polisen etl ansvar föranläggningarnas skydd. Genomen ändring av lagen (1940:358) med vissa bestämmelser till skydd förförsvaret m. m. (skyddslagen) har kärnkraftsanläggning liksom annan anläggningsom avses i 2 § alomenergilagen Jämställts med civilt tolalförsvarsobjekl.Lagändringen innebär bl. a. att kan utfärda förbud för obehörigaalt beträda en sådan anläggning. Vidare blir vissa allmänna bestämmelser ibevakningskungörelsen (1940:383) tillämpliga. Bestämmelserna innebär bl. a. atlbevakningspersonalen har befogenhet atl i den omfattning som krävs för attfullgöra bevakningsuppgiften kroppsvisi-tera personer som där söker vinnatillträde eller som uppehåller sig där samt undersöka föremål som dessapersoner för med sig. Under vissa förutsättningar för bevakningspersonalenockså på platsen eller i dess närhet tillfälligt omhänderta personer ochföremål som de för med sig. Dessa befogenheter kan utövas av polisman och annansom åtnjuter polismans skydd och befogenheter, dvs. För polisens deltillkommer de allmänna reglerna i polisinsirukiionen om polisens skyldigheter ochbefogenheter. Somhar framgått av det föregående har polisen, vid sidan av de omedelbara bevakningsuppgifterna, etl ansvar för anläggningarnas skydd. Kärnkraftverkfinns i Tierps, , och Lunds polisdistrikt. De treförstnämnda distrikten är förhållandevis små med begränsade personalresurser.Bl. a. av den orsaken har igångsatt etlutredningsarbete, som syftar lill atl kartlägga behovet av eventuellpolisförslärkning och extra materiel till de berörda polisdistrikten. Arbetetpågår f n. inom och har ännu inle redovisats. Om del skullevisa sig atl organisationsändringar av någon betydelse behövs, förutsätter jagatl frågan härom underställs regeringen. Jagvill tillägga att militär bevakning av civila tolalförsvarsobjekl enligtnuvarande planering inte kan komma i fråga annat än under krigs- ellerberedskapsförhållanden. Delär givet all möjligheter till sekretess måste finnas på detta område. Kärnkraftinspektionens föreskrifter i del enskilda lillståndsärendet, uppgifter om utrustningens sammansättning etc. kan hemlighållas med stöd av 2 § 34 punkten i civilförvaltningens sekretesskungörelse. Inspektionens anvisning ar för fysiskt skydd är offentliga i sina huvuddelar. Jagvill emellertid framhålla atl det genom polis- och länsstyrelserna samtrikspolisstyrelsens styrelse med dess pariamentariska anknytning är sörjt förinsyn i polisarbetet. Härtill kommer de insynsmöjligheter som JK och JO har. Delbör tilläggas atl den tilldelning av utrustning som kan komma i fråga för deberörda polisdistrikten sker efter sedvanlig budgelbehandling. I denna del vill Jagförsl beröra nuläget. Denändring i skyddslagen somjag förut har berört kan naturiigtvis ses som en särbestämmelseför alomkraftverk mot bakgrund av att den inte lar sikte på andraelförsörjningsanläggningar. Dåvarande statsrådet , som föredrogdet aktuella lagstiftningsärendet, motiverade denna särreglering bl. a. medatt utvecklingen , inle minst av den internationellaterrorismen, har medfört alt riskerna för sabotage, avsiktlig skadegörelse ochandra angrepp på från samhällssynpunkt vikliga funktioner på elt annat satt äntidigare måste ägnas uppmärksamhet. Från att tidigare ha gällt huvudsakligenkrigs- och beredskapslillstånd har sålunda frågor om fysiskt skydd inom olikaverksamhetsområden aktualiserats också i fredslid. Föredraganden hänvisadevidare till alt etl sabotage mol en kärnkraftsanläggning kan innebära inte bararisk för produktionsbortfall och driftstörningar utan också fara för spridningav radioaktiva partiklar. Större krav måste därför enligt föredragandens meningställas på det fysiska skyddet vid dessa anläggningar än vid kraftanläggningarav annat slag. Jagdellog för egen del i del aktuella regeringsbeslutet och ansluter migfortfarande till den uppfattning som liggei" till grund för detta. Kärnkraftinspektionenhar tillsammans med och kraft-företagen under de senasteåren utfört elt omfattande arbete inom området fysiskt skydd. Omansvaret för bevakning av atomkraftverken, m. m. protokoti 1978/79:150-151 Omansvaret för bevakning av atomkraftverken, m. m. Iett öppet samhälle som vårt är del emellertid ogörligt all åstadkomma ettfullkomligt skydd i alla de fall där risk finns för sabotage eller andraangrepp. Jag vill dock nämna alt frågan om en allmän översyn av skyddslagen fn. övervägs inom Justitie- och försvarsdepartementen. Spörsmålet om fysisktskydd vid sabolagekänsliga anläggningar i allmänhet synes lämpligen kunna tasupp i del sammanhanget. Det är inte möjligt för mig alt göra någrauttalanden av den mera allmänna karaktär som efteriyser medavseende på vad som kan komma fram av denna översyn eller det särskilda arbeteinom som Jag har omnämnt i mitt svar på den tredje frågan. Jagvill dock framhålla alt vi i sammanhang som detla slår inför mycket svåraavvägningsfrågor. Men enligt min mening bör man på detta lika väl som på andraområden i all möjlig mån söka undvika atl tillgripa säriösningar. Detta betyderdock inte att det är uteslutet att man tar viss hänsyn lill de speciella riskersom kan vara förknippade med särskilda objekt. Atl så sker undanlagsvis kaninte anses strida mot principen om ett öppet samhälle. Låtmig lill sist peka på att vissa aspekter på frågan om fysiskt skydd förnukleärt material f n. på det internationella planet övervägs av (lAEA). tar aktiv del i detta arbete. Jag ber att fö tacka justitieministern för svaret på mininlerpellation. Svaret är av betydande omföng, vilket - hoppas Jag - visar attäven justitieministern anser alt de frågor som berörs onekligen är av storvikt. De berör omständigheter som enligt min mening alltför sällan ställs underdebatt. Riskernamed atomkraften är av många slag. Jag skall inte upprepa hela katalogen överrisker i detta sammanhang. Men det är vid en summering av en rad övriga riskersom riskerna för demokratin och del öppna samhället anmäler sig. Atomkrafteni sig är i olika led av hanteringen känslig och farlig. Till detta kommerfarorna för sabotage, spridning av klyvbart material och terrorism.Tillsammanlaget innebär det atl atomkraften måste omges med säkerhetsföreskrifter,skydd och sekretess i en omfattning som varit okänd för fredligindustriell verksamhet. Del skulle vara oansvarigt alt inle ge atomkraften eltlångtgående skydd, eftersom misslag kan få så katastrofala konsekvenser. Mensamtidigt kan dessa skyddsåtgärder leda lill ett övervaknings- ochkontrollsamhälle, som inte är acceptabelt ur demokratisk synpunkt. Del finnsdess värre många tecken som tyder på att denna utveckling runt om i väriden äri full gång och alt den är utomordentligt svår att hejda om atomkraften skallges en central plats när det gäller energiförsörjningen. Behovetav övervakning blir större och större, och riskerna för misstag och olyckorökar naturiigtvis i takt med atl atomkraften byggs ut. Det finns de som menarall pluloniumekonomin oundvikligen leder lill den totalitära staten. Manhar redan kunnat iaktta för det första atl atomkraften i många av de länder,där det fortfarande finns möjligheter lill fri opinionsbildning och därdemonslrationsrälten finns kvar, lett lill svårartade konfrontationer mellanoroade medborgargrupper och samhällets företrädare i form av myndigheler ochpolis. Dessa konfrontationer har ibland fått karaktären av rena kravallbekämpningen,och detla fenomen är i etl demokratiskt samhälle illa nog. Menför del andra - och del är det verkligt oroande - finner man att det iland efter land införts just övervakning och kontroll av osedvanligt slag. Desom skall anställas inom något led av atomhanteringen granskas ingående i frågaom karaktär, pålitlighet och politisk inställning, och de hålls underkontinuerlig uppsikt. Men även i övrigt har man ansett det nödvändigt attanvända sig av extraordinära åtgärder och speciallagstiftning. i sin bok bl. a. att alla viktiga atomanläggningar iStorbritannien lyder under den s. k. Official Secrels Acl. De är liksommilitära anläggningar förbjudet området, och ingen som arbetar där för röjanågot om sin verksamhet, med risk för att annars bli straffad. Storbritannienhar vidare som första land enligt en speciallag upprättat enskyddstrupp, som är underställd aiomenergiorganet och som har till uppgift attbevaka atomkraftsanläggningar och del där förvarade plulo-niel. Och dennaskyddstrupp har i vad gäller bärande och användning av vapen getts privilegiersom beviljats i . Man för inte ens offentligtdiskutera detaljerna i dessa privilegier liksom inte heller i andraspecialregler som skapats för atomenergiorganet. Dessa föreskrifter tillämpasstrikt och har enligt vad Jungk uppger successivt utvidgats till alt ävenomfatta talrika anställda, som inle direkt tillhör atomindustrin. Jaghar, herr talman, ålergett dessa uppgifter bl. a. därför att de gäller ett landsom sedan århundraden är känt för sina långtgående liberala friheter. Jungkbehandlar i sin bok ingående situationen i andra länder, t. ex. ,och , och den bild av utvecklingen som han förmedlar är rättskrämmande. Beväpnade vaktslyrkor och smygande eller öppen korruption ingår idenna bild. Denfråga man har anledning att ställa är således om atomkraften, genom alt den ärså fariig och genom att de olika leden i processen måste bevakas så noga, påsikt är väl förenlig med demokratins självklara krav på öppenhet, insyn, allmändebatt och integritet för den enskilda människan. Var går gränsen för vaddemokratin kan tåla av sekretess, avgränsningar och övervakning? Delär lätt atl se del som ett tidens tecken även i vårt land när man i entidningsnotis för veta att polismästarna i de distrikt som har atomkraftverkinom sina områden begär särskilda förstärkningar i form av bl. a. kulspmlor,precisionsvapen med kikarsikten, tårgas, gasmasker, sandsäckar och radio-ochteleteknisk utrustning för aU kunna klara de uppgifter som alomskyddet medförför polisens del. Polisen är uppenbariigen mycket bekymrad över möjligheten allmed nuvarande utrustning kunna klara av sådana allvariiga händelser somlerroraklioner och haverier. Är den utveckling som ärpå gång i själva verket början till specialsiyrkor Omansvaret för bevakning av atomkraftverken, m. m. Omansvaret för bevakning av atomkraftverken, m. m. även i vårt land? Det arenfråga somjag tyckeratt man harrält alt ställa. Och man vill också gärna velavad som i övrigt gäller i fråga om speciella arrangemang. Hur omfattande ärsekretessen kring de skyddsregler som gäller, och hur mycket är därmed redanundandraget allmän debatt? Vad gäller om övervakning och personkontroll avanställda inom atomindustrin? Finns del speciella regler för detta? Frågor avdet här slaget är bakgrunden till min inlerpellation. Avjustitieministerns svar framgår atl vi har vissa särbestämmelserför skyddet av atomkraftsanläggningar. Dessa jämställs med civilatolalförsvarsobjekl, vilket bl. a. ger bevakningspersonalen särskilda befogenheter.Justitieministern omtalar också atl frågan om en allmän översyn av skyddslagenövervägs inom regeringen och alt bl. a. frågan om det fysiska skyddet vidsabolagekänsliga anläggningar skall tas upp i detla sammanhang. Vidare omtalarjustitieministern alt överväger behovet av polisförstärkningoch extra materiel till de berörda polisdistrikten. Justitieministernvill inle göra några uttalanden om vad detla utredningsarbete kan leda lill,och det är väl i och för sig förståeligt. Menjag noterar att Justitieministern uttrycker vissa bekymmer. Vi slår införmycket svåra avvägningsfrågor, heter det i interpellationssvaret. Särlösningarbör man i all möjlig mån söka undvika, men de är ingalunda uteslutna. Medanledning av detla vill jag ställa en uppföljande fråga till justitieministern.Tror Justitieministern alt en översyn kan gå i annat än en enda riktning, dvs.medföra skärpning av gällande skyddsbestämmelser och ytteriigare förstärkningav t. ex. polisens resurser? Delär enligt interpellationssvaret kärnkraftinspektionen som ansvarar för deskyddsbestämmelser som skall gälla för del fysiska skyddet vid atomkraftverk.Inspektionens anvisningar för fysiskt skydd är offentliga i sina huvuddelar,sägs det i svaret. I belänkande heter det alt del avsekretesskäl inte är möjligt att redovisa det fysiska skyddet vid enkärnkraftsanläggning annat än översiklsmässigi. Om man rekvirerar anvisningarnafrån , så finner man att offentligheten inte gällerde inledande avsnitten på cirka tio sidor, där inspektionen tydligen beskriverde olika typer av tänkbara händelser som skyddsanvisningarna baserats på. Detinnebär atl själva förutsätlningarna för de detaljerade anvisningarna, det mantror kan hända och som man måste gardera sig emot, det får vi inte någonkännedom om och det kan således inte heller öppet diskuteras. Menom man går till den öppna delen av anvisningarna, så finner man ingåendebestämmelser om skydd, kontroll och larmanläggningar. Dessa bestämmelser visarsammantaget hur utomordentligt känsliga och sårbara man anser anläggningarnavara. Detta är ett memento i sig. Vad Jag särskilt uppmärksammat när jag lästigenom de här anvisningarna är vad som står under avsnittet Anställning. Vidanställning, heter det, skall stor vikt fästas vid pålitlighet och lämplighet.Detta kan ske bl. a. genom att inhämta upplysningar från referenser och andrakontakter I största möjliga omfattning. Ingen anställning får ske utan atldenna godkänns av driflschefen eller, efter dennes delegering, avsäkerhetschefen. Vidare heter det att driftschefen regelbundet skaW,följa uppden egna personalen med tanke på den inre säkerheten i anläggningen. Enligtvad man kan utläsa av dessa allmänna formuleringar så innebär de åligganden omen mycket ingående personkontroll. Del skulle vara intressant att få vela vilkakriterierna är mera konkret för denna personkontroll. Vilka kan passera igenom,vilka utesluts? Utesluts t. ex. alla som uttryckt tvivel på kärnkraftensvälsignefser? I så fall utesluts en stor del av svenska folkel. Hur samlasuppgifterna in och hur registreras de? Vad avses med formuleringen "andrakontakter i största möjliga omfattning"? Och vad innebär del atldriftschefen skall "följa upp den egna personalen"? Hur långtgåendeär personalens tystnadsplikt? Detär frågor av betydande räckvidd. Jag vet inte om justitieministern är bereddatt svara på dem i detalj , men Jag skulle vara lacksam om Justitieministernnågot ytteriigare kunde klariägga hur personkontrollen går till och vargränserna går för denna personkontroll. Omansvaret för bevakning av atomkraftverken, m. m. (vpk): Den fråga som är aktuell i interpellationen är densamma som den somställdes i den bekanta pjäsen på , nämligen om demokrati är möjlig ietl samhälle med en långt utbyggd alomenergiproduktion. Del gavs inle någotsvar på den frågan i pjäsen av dem som där ställdes fram som ansvariga, ochfrågan har heller inte besvarats tillfredsställande av ansvarigakärnkraftsförespråkare här i landet. Jag tycker tyvärr inle heller att detinterpellationssvar som justitieministern har avgett på något avgörande sättbelyser de frågeställningarna, ulan del här är fortfarande en öppen fråga. Delviktiga i sammanhanget är den lagändring som företogs 1978. har plockatut civila anläggningar av den här typen och lagt dem under den militäraberedskapslagen är någonting unikt i svensk lagstiftning. Det medför Ju atlbevakningen på ett helt annat sätt skärps och atl tillstånden alt använda vapenvid dessa anläggningar kommer att bli betydligt mera vittgående än när delgäller vanliga industrianläggningar. Del är alltså en myckel slor kvalitativ -och inte bara kvantitativ - förändring genom att man har överfört vissaindustriobjekt. Det är fråga om en särbestämmelse, såsom ju också justitieministernsjälv har påpekat på etl par ställen i iniemellationssvaret. Det är självklartatl de som är ansvariga i de berörda polisdistrikten så atl säga måste ta itumed frågan. Det är för att man skall kunna fullgöra de uppgifter som man harblivit ålagd genom den nya lagstiftningen som dessa krav på bättre utrustningoch större resurser har framställts. Deinternationella erfarenheterna förskräcker dock; del har härganska tydligl och omfattande redovisat, varför jag inte behöver uppehålla migså myckel mer vid del.