prot · G209110 · 1978-12-31 00:00:00 — Ulredningen,som fick ett tilläggsdirektiv av Irepartiregeringen som i huvudsak gick ul påatl stärka familjeföretagens ställning i förvärvsärenden, kom fram lill elt islorl sett enhälligt belänkande. Det förslag till ny jordförvärvslag somframlades av jordförvärvsutredningen rönte i huvudsak etl positivt mottagandeunder remissbehandlingen. Regeringen har i sill förslag till lillstörsta delen följt utredningens förslag. Frånsocialdemokratiskt håll anser vi oss också i stort sett kunna godta det förslagtill ny jordförvärvslag som framlagts av regeringen. På några viktigapunkier har vi emellertid i en utskoltsgrappsmoiion framfört förslag tilländringar och uttalanden från sida, som enligl vår mening skulleleda till en rimligare tillämpning av lagstiftningen än den man kan befara att vifår, om accepterar skrivningarna i propositionen. Förstnågra ord om den ändring vi föreslär i själva lagstiftningen. Den gäller fråganom de kommunala förvärven. I proposilionen föreslås alt de kommunala förvärvenav jordbruksfastigheter skall prövas enligl jordförvärvslagen. Visocialdemokrater anser i likhet med en rad remissinstanser det principiellttveksamt om en tillståndsprövning av kommunala markförvärv är förenlig med delansvar kommunerna har att la för den fysiska planeringen. Självfallet börhänsyn las till de jordbrakspoliliska intressena även i samband med kommunalamarkförvärv. Vi anser emellertid att del bör ske inom ramen för den fysiskaplaneringen. Del erinras ju också i proposilionen om de kommunöversikter ochmarkdispositionsplaner som i anslutning till riksplaneringen tagils fram undersenare år. Regeringen drar emellertid slutsatsen alt dessa blir ett värdefullthjälpmedel vid den tillståndsprövning avkommunernas förvärv som enligl regeringens mening bör ske i lantbruksnämnden.Vi menar att dessa kommunöversikler och markdispositionsplaner blir ett likavärdefullt hjälpmedel för kommunerna vid de beslut som de har att fatta i dessasammanhang. Kommunerna bör sålunda förbehållas rätten alt fatta besluten. Föratl säkerställa alt jordbraksiniressena skall bli beaktade även i den konkretaförvärvssituationen bör det enligt vår uppfattning vara tillräckligt med etlobligatoriskt samrådsförfarande mellan kommunen och lantbruksnämnden.Däratöver är det ju pä det sättet aU den fysiska planeringen liksom de enskildafaslighelsförvärven i kommunerna prövas av folkvalda församlingar, vilket börvara en garanti för att olika markpolitiska intressen beaktas. Socialdemokraternai utskottet förordar sålunda alt den av regeringen föreslagna tillsiåndspliklenför kommunala förvärv ersätts med en regel om obligatoriskt samråd mellankommun och lantbruksnämnd. Deuttalanden som gjorts i propositionen och .som gäller innebörden av förslagetatt möjlighet skall finnas alt i vissa fall hindra sammanförande resp.uppdelning av lantbruksförelag behöver enligl vår mening vissa förtydligandenfrån sida. I propositionen framhålls all regeln om additionsförvärvi och för sig inte är avsedd att utgöra elt hinder för utvecklade ochutvecklingsbara företag atl genom tillköp av lämpligt belägen mark anpassa sigtill förändringar av produktionsteknik m. m. Vi tycker att det är angeläget attunderstryka atl man i dessa sammanhang tar hänsyn till möjligheterna atlsysselsätta anställd arbetskraft, när man bl. a. bedömer de regionalpolitiskaeffekterna av hur utnyttjandet av befintliga resurser, teknisk utveckling ochproduktionsförulsättningar i övrigt bör ske. En progressiv brakare med anställdarbetskraft bör sålunda inle förvägras en arealförslärkning, om detta frånallmänna samhällssynpunkter bedöms vara värdefullt. Vi vill också framhållaangelägenheten av atl denna tillämpning får råda när det gällersambraksförelag. Enligt vår uppfattning bör bildandel av sådana företagfrämjas, likaså möjligheten atl pröva olika företagsformer. Vi vill samtidigtunderstryka del angelägna i att sambruksföretagens förvärvsmöjligheler beaktasäven vid tillämpningen av de föreslagna reglerna rörande juridiska personersförvärv. Vi anser i likhet med utredningen att det i de flesla fall frånjordpolitisk synpunkt får anses föreligga särskilda skäl när det gäller atttillåta sambruksförenings förvärv av jordbraksfastighet. Vivill att genom bifall till vår reservation 4 ger regeringen dennamening till känna. Närdel gäller juridiska personers förvärv anser vi alt uttalandena i propositionenrörande innebörden av förslagel speglar en alltför restriktiv inställning,framför allt lill de träförädlande företagens skogsförvärv. Videlar uppfattningen att möjligheterna till kombinerade skogs- ochjordbraksföretag bör tillvaratas där detta ger goda regionalpolitiska effekter.Detta får dock inte leda lill all man lappar bon de betydelsefulla regionalpoliliskaeffekter som vi kan få av andra verksamheter; alt sålunda det kombineradejordbraks- och skogsföretaget under alla förhällanden skall ha förtur, även ombetydligt bältre effekter frän regional politiska och sysselsätt- ningspolitiska synpunkierskulle kunna uppnås genom en annan förvärvare. Vägledandeför tillämpningen bör enligt vår uppfattning vara au lagstiftningen främjarutvecklingen mot en ägostruklur som i fråga om storiek och utformningunderiättar etl rationellt jord- och skogsbrak, att sådana förvärvareprioriteras som har föratsättningar all pä bästa sätt tillvarata markens produktionsförmågasaml atl förvärvare prioriteras som tillgodoser de regionalpolitiska intressenagenom all vid ett rationellt utnyttjande av produktionsresurserna skapa störstamöjliga antal varaktiga arbetstillfållen inom jordbruk, skogsbruk ochförädlingsindustri. Deregionala sysselsättningsaspekterna måste få väga tungt i mänga områden med eltsvagt utvecklat näringsliv. De mindre, skogsförädlande företagen utgör ofta ettbetydelsefullt komplement till jord- och skogsbruket som bas för etttillräckligt befolkningsunderiag i dessa bygder. De är i hög grad beroende aven kontinueriig tillgång av skogsråvara för sin produktion. Erfarenheten läross - i synnerhet i nuvarande situation på virkesmarknaden, en situation som vifår räkna med också framöver - att tillgången till egna skogar kan vara avbetydelse för en jämn virkeslillförsel. Enligtvår mening bör därför en regionalpolilisk helhetssyn anläggas vid tillämpningenav dessa bestämmelsr, så all syftet med regionalpolitiken, att skapa störstamöjliga antal säkra arbetstillfällen ute i våra bygder, verkligen tillgodoses. sammanhanget vill vi också peka på den betydelsefulla roll som domänverketsmarkinnehav spelar för att trygga många skogsföretags råvaruförsörjning. Hänsynhärtill måste också enligt vår mening las inom ramen för den regionalpolitiskahelhetssyn som bör läggas på tillämpningen av lagen. Ivår reservation 7 vill vi markera au det allmänna syftet med den avstyckningsom motionärema talat om, och som utskottet anser bör kunna tillgodoses vidtillämpningen av den nya jordförvärvslagen, skall gälla vid olämpligaarronderingar men icke för atl stycka rationella lantbruksföretag i mindreenheler. Jagber, herr talman, att få yrka bifall till de reservationer som densocialdemokratiska utskottsgrappen avlämnat till betänkandet och i övrigt tillvad utskottet föreslår. HANS (); Först några allmänna reflexioner. Del lagförslag som vi här diskuterarhar ju som mål att vi skall fö större utbud av fastigheter på marknaden och,åtminstone delvis som en följd därav, också lägre fastig-helspriser. Om måletär vi nog alla överens, men det förefaller mig som om vi håller på atl glömmabort att en faslighelsaffår är en transaktion mellan två parter, en köpare ochen säljare. Jordförvärvslagen lalar bara om köparen. Det är hans intressen somman vill tillvarata. Men säljaren - vart log han vägen? Det är inte alls någonovanlig företeelse att en jordbrukare nästan 3 protokoll 1978/79:110-111 bokstavligen plöjt nedsina vinster i sin gård för alt, när han inte längre orkar arbeta, sälja denoch pensionera sig med köpeskillingen. Realisationsvinstbeskattningen ochinflationen har emellertid i många fall satt elt streck i räkningen, och föratl nå sitt mål måste han ha mer betalt än han från början hade tänkt sig.Skatten har med andra ord fåU exakt de skadeverkningar som vi inom moderaternavarnade för när den infördes. Moderatledamoten i jordförvärvsutredningen,, berörde detta problem i sitt särskilda yttrande, men f ö. togutredningen enligl min mening lilet för lätt på de här sidorna av saken, alltsåpå skaltelagstiflning och på inflation. Tillde prisdrivande skallelagarna hör också den regel som tvingar en säljare atlinom skaffa ny faslighet, om han skall undgå en mycket härd beskattning.En sådan köpare kan ju vara beredd atl betala nästan vad som helst för enersättningsfastighet - för alt lindra skatten. Vi i moderata samlingspartietfinner del helt naturiigt aU denne man vid en prövning i lantbruksnämnden skallprioriteras, dels av nyssnämnda skatteskäl, dels därför att bytesfastighetenspris då kan bli lägre. Vi delar helt den allmänna oron inför prisutvecklingenoch ansluter oss därför i allt väsentligt till utskottets betänkande. Vihar också anledning alt understryka atl i enlighet med jordbruksbeslutfamiljejordbruket bör vara den dominerande företagsformen. Men delta innebärinte att ifrågavarande brukningsform skulle vara den allena saliggörande, någotsom del förefaller som om man på sina häll tycks tro. Ett företag kan haöverskottskapacitet i vad gäller t. ex. maskiner eller bosläder. Då kan det -som också jordbraksministern uttalat - vara rationellt med en ökning av arealentill en viss gräns för alt till fullo utnyttja överkapaciteten. För egen delirorjag nog att del i vissa fall kan vara rationellt även ovanför en sådangräns, men den diskussionen hör inte hemma här. Låt mig bara säga klart ifrån:Vi moderater vill lika lilet som några andra medverka till nyalatifundiebildningar. Moderaternahar i jordförvärvsfrågan avgivit tre reservationer, som jag här något skallkommentera. Den första, i jordbruksutskottets betänkande intagen som nr 2,avser rätt för ägares syskon eller syskonbarn atl utan lantbruksnämndensprövning förvärva mark. Prövningen ärju inget självändamål utan den är i delhär fallet till för att man skall kunna se till alt den jord som bjuds ul påmarknaden inte hamnar i fel händer. Jag tror att vi i del avseendet är överens. Enväsentlig sak är att den jord som saluförs pä fastighetsmarknaden kan finnaköpare på rimliga villkor. Här har det brastit, och det är den bristen som harpåkallat den nya jordförvärvslagen. Vi är väl också alla eniga om att delviktigaste är att mark över huvud taget kommer ut på marknaden. Man kan då frågasig om propositionens föreskrifterom begränsning av släktförvärven fyller någonuppgift ur den synpunkten. Jagoch övriga moderater delar inte alls jordbruksministerns uppfattning att allaproblem vore lösta, om vi bara kom åt syskon- och syskonbarnsförvärven och därmed skulle få ul flera fastigheter på marknaden.Prisbildningsmekanismens faktorer tillgäng och efterfrågan ger påtagliga uttryck underföratsättning all de är av en viss sioriek, men inte annars. Idet här fallet uppgår syskon- och syskonbarnsförvärven bara till 12 96 av deltotala antalet överiålna fastigheter, och att dessa 12 96, om de kommer ut påden allmänna marknaden, skulle vara avgörande för fastighetspriserna har viuppriktigt sagt svårt atl förstå. Trorman verkligen atl en obligatorisk prövning skulle medföra ett ökat utbud? Jaggör det i varje fall inle. Inför blotta risken alt fastigheten avlantbruksnämnden skulle så att säga tilldömas en annan fastighet avstår mantvärtom hellre från affär. Gården kommer förr eller senare atl ärvas, och dåfaller den ändå utanför lantbruksnämndens prövning. Såviti jag kan finna harman då ingenting vunnit, men däremot har man förlorat att brorsonen-förvärvarenunder farbroderns livstid skulle ha kunnat växa in i uppgifterna på gården. Visseriigenger jordbruksministern en klaranvisning om sin personliga syn belräffandelagens tillämpning, i sitt uttalande all syskon- och syskonbarnsband "börkunna anses som ett särskilt skäl för bifall till förvärvstillstånd även omandra skäl skulle tala emot förvärvet", men så särdeles kraftfullt äruttalandet knappast, och de tre orden "bör kunna anses" kan avlantbruksnämnd tolkas precis hur som helst. Varför inte avstå från detta täckeav brasklappar och på en gång ta in dessa förvärv bland de prövningsfria?Varför skall vi helt i onödan riskera att trassla in oss i en massabyråkratiskt krångel? Och vidare - vad är del för konsekvens i att arv är frittfrän prövning under del all vad som kan betraktas som förtida arv skall prövas? Detär här inle bara en fråga om byte av ägare utan i allra högsta grad också enkulturfråga. Moderata samlingspartiet har i sin partimoiion tagit upp den sakenoch framhållit, all del hos oss svenskar finns en tradition all bevara gårdar isläkten, en tradition ägnad att stimulera insatser för god skötsel och värd ochen effektiv användning av landets jordbraksmark. OcksåEric Carisson har tagit upp släktgårdarnas problem i en motion. Det är helt följdriktigtatl motionen kommer just från honom. Han är från , därsläklgårdstraditionen är så fast grundad att om dagens släktforskare träffar påen lucka i personkedjan, gårdens ägariängd kan användas för att fylla igen denluckan. Vi måste ha klart för oss den enorma betydelse släktgårdarna haft förkultur och landskapsbild och akta oss för att i oträngl mål bryta släktarvet.Ur den synpunkten skulle jag själv liksom ha velat utvidga defria släklförvärven bortom syskon och syskonbarn, men skäl som anförts vidutskottsbehandlingen har gjort atl jag funnit fog för all ge efler på denpunkten, och jag nöjer mig därför med alt yrka bifall till reservationen 2, därdel yrkas att syskons och syskonbarns jordförvärv skall vara undandragna lanibraksnämndensprövning. Denandra moderalreservationen, nr 3 vid utskotlels betänkande, gällerpriskontrollen. Rent allmänt kan här sägas, atl priskontroll är ett tveeggatsvärd, som på fastighetsmarknaden blir svårare atl handskas med än på de fleslaandra områden. Den inbjuder till pengar under bordel, och det är omöjligt allfå klara regler för prissättningen, något som f. ö. också har påpekats iremissvaren från en del lantbruksnämnder, där man har talat om omöjligheten av att få enabsolut rättvis utgångspunkt för sin bedömning av vad som skall vara påtagligtöverpris. Priskonlrollenkan också medföra en myckel stor ökning i lanlbraksnämn-dernas arbete, av denorsaken att det inte finns två fastigheter som är lika. Jag tänker inle påarealen utan på alla andra fakiorer som gör att inga schabloner eller tabellergäller - varje fastighet måste behandlas som ett specialfall. Lantbruksnämndenkommer fram till ett resultat - köparen med andra utgångspunkter i fråga omavkastningskrav och olika nyttigheter kommer fram lill ett helt annat. Så längevi inte kan få de tidigare omnämnda verkliga bovarna i prisstegringsdramat,skatteregler och inflation, under kontroll, tjänar en priskontroll ingelförnuftigt syfte. Jag yrkar därför bifalltill reservationen 3. Ireservationen 6, den sista moderatmotionen, finner den uppmärksamme läsaren attreservanter och majoritet är eniga om att det centrala i detta sammanhang är enovillkoriig brukningsplikt. Däremot går våra åsikter isär när det gällerboendet. Vi moderater anser all brakande och boende så långt möjligl bör hörasamman. Vi finner det också helt naturligt att den som köper en gård gör det iavsikt att bosätta sig på den. Om han inte bosätter sig på gården, finns det sågott som alltid särskilda skäl därtill. Dessa skäl bör givetvis förlillståndsmyndigheten vara motiv nog mot boplikt precis som andra särskildaskäl kan vara motiv för boplikt. Det är ganska klart att boplikten skulle kunnabli aktuell bara i få fall. Varior skall vi då lagstifta om allt - vår tillvaroär sanneriigen redan före ett beryktat socialdemokratiskt statsråds vildalagstiftande om petilesser tillräckligt inrutad i paragrafer - och så mycketmindre nödvändig är lagstiftningen i det här fallet som en boplikt kräveråtagande av förvärvaren. Vill förvärvaren inte åla sig den plikten, är hansvägran enligt 4 § inte skäl att avslå förvärvsansökan. Del är lagsiiftning förlagstiftningens egen skull och ingenting annat. Pä anförda skäl yrkar jagbifall till reservationen 6. Sålångt våra moderata reservationer. I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag,men innan jag slutar vill jag säga några ord om juridiska personers förvärv ochom kapitalplaceringsförvärv. Somanförts redan i den moderata parlimotionen, understryker vi vikten av att t,ex. mindre sågverk, framför allt i det inre stödområdet, skall ha möjlighet attgenom fastighelsförvärv säkerställa en del av sitt råvarubehov och pä så vistill den jämna sysselsättningens fromma skapa en buffert mot störningar itimmerieveranser, och detta anser vi bör gälla oavsett om industrin drivs avjuridisk eller fysisk person. En generell prioritering av sådana företag kanvara diskutabel, däremot lokall väl befogad. skrivning framgår också tydligt att man inser del stora värde somsmå och medelstora träindustriföretag har för bygden, och då vi moderater anserbetänkandets ordalag lämna tillståndsmyndighetema klara direktiv att prövasådana markförvärv i positiv anda, anser vi att den socialdemokratiskareservationen, nr 5, i detta avseende är onödig och bara slår in öppna dörrar. Vad sä till sistkapitalplaceringen beträffar sä är utskottet helt enigt om att förvärv i sådant syfteinle skall medges, men utskottet ansluter sig också till vad i propositionenhar utsagts om undantag från denna regel. Det kan t. ex. vara fråga omfastigheter av sådan storiek, atl "vanliga" köpare inle harmöjligheter att konkurrera. Jag vill i det här sammanhanget någol opponera migmot den nedvärdering av s. k. månskens- eller asfaltbönder som ibland kommerfram i debatten. De har ofta haft sådana ekonomiska resurser, atl de kunnatbetala de lärpengar som nya redskap och brukningsmetoder dragit med sig, tillnytta för andra brukare. I den män de inte själva har brukat eller bebott sinfastighet, har de upplåtit den på arrende, där unga jordbrukare kunnat prövasina krafter, innan de eventuellt skaffar sig eget. Efterfrågan på artendejordär mycket olika stark i olika delar av vårt land, men den finns överallt. Detkommer an på oss här i atl inte föra en sådan polilik att det blirför litet därav. För alt sammanfatta: Jordförvärvslagenssyfte är att stimulera att jordbraksfasligheler kommer ut på marknaden ochdetta till priser som gör det möjligt för unga jordbrukare att ge sig in ikonkurrensen. Den till konfiskatorisk hårdhet gränsanderealisationsvinstbeskattningen måste radikalt omarbetas - då kommer ocksåmarknaden för jordbruksfastigheter i gång igen. Då blir den nya jordförvärvslagen- med de ändringar som föreslagit i sina reservationer -eltvärdefullt hjälpmedel i den fortsatta strukturrationaliseringen inom jord-ochskogsbrak. Idetta anförande instämde () och i (). OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Ägandet av mark är en av de äldsta, för all inte säga den allra äldsta,äganderätt av fasta värden som vi känner till. Den äganderätten har som sådanomgärdats av en hel del myter, där framför allt sambandet mellan visstlandområde och stammens, klanens eller släktens fortbestånd har varit bland deviktigaste. Bakomdenna koppling mellan vissa landområden och en viss släkt eller en viss klanhar funnits ekonomiska värderingar, som i del gamla samhället av feodal typ,eller i det gamla bondesamhälle som vi känner till från vårt eget land, harhaft en väldig ekonomisk betydelse för bibehållandet av den ekonomiska maktenhos vissa grupper. Idet moderna samhället har denna koppling medfört alla de nackdelar som vi harhört talas om här. Det är naturligtvis inte enbart beroende på denna koppling,men den är en av de viktigaste orsakerna lill att vi har fått en sä storprocent av passivt ägande som det talas om i jordförvärvsutredningensdelbetänkande och i propositionen. Omställningen försvårarrationaliserings-strävandena och försämrar möjligheterna för dem som inte redanhar anknytning till jordbruket att förvärva jordbruksmark. Det är alltså endålig ordning. Dessutom har den medfört atl vi med stigande inflation isamhället i övrigt också har fått en väldig spekulation i jordbraks- ochskogsmark. förhållande har berörtsflera gånger. Detär mot denna bakgrand som della lagförslag har kommit till. Många avändringarna i den nya lagen innebär en förändring lill del bättre. Det ärpositivt all man ur lagen har försökl ta bon en del av de värsta fel som haråstadkommit de lidigare missförhållandena. Idet förslag till lag som jordförvärvsutredningen lagt fram finns det enbestämmelse om att förvärv genom testamente skulle underkastasförvärvs-tillståndsprövning. Denna bestämmelse har emellertid iregeringsförslaget strukits med motiveringen atl man vill avvakta nyautredningar. Vi har dock ansett all man bör följa jordförvärvsulredningen i delfallet och införa denna passus i den nya lagen. Teslamenleringsförfarandethar- vilket också har påtalats av ulredningen och i vissa andra sammanhang -använts lill att kringgå den tidigare lagen, och del kommer naturiigtvis allanvändas så länge det finns möjlighel att testamentera bort egendom ulanprövning enligl lag. Det förfarandet bör alltså inordnas under det härprövningstillståndet. Det är positivt att del talas om alt man skall utredafrågan. Vi hoppas all den utredningen kommer atl visa nödvändigheten av attinföra en sådan lagbestämmelse, men vi anser för vår del alt den borde införasredan nu. Närdel sedan gäller arv har vi, i likhet med en del remissinstanser, krävt attalla förvärv genom arv skall prövas. Det finns ingen anledning atl fö någonspeciell förmån eller att ha lättare att komma över egendom i samhället baradärför att man har råkat bli född av en viss typ av föräldrar. Detta är inledemokratiskt riktigt, och det strider också mot rättsbegreppet. Därför bör allaförvärv genom arv självfallet prövas. Närdet gäller släktförvärv har vi fått den största potten av s. k. passivt ägandepä delta sätt. Jag vill inle i och för sig racka ned på mänskensbönder ellerasfaltbönder. Det finns säkert de som använder sin jord och sköter den riktigt.Men det är svårt alt komma över jordbraksmark, och det försväras genom altstora delar av jordbraksmarken kommer all ägas av dödsbon eller andra som harlämnai lantbruket och slagit sig ned i städer eller samhällen. Det bör alltsåbli en ändring, och tillståndsprövningen för släktförvärv bör skärpas ienlighet med vad vi har sagt i vår motion. Jagvill slutligen helt kort beröra yrkandet 4 i vår motion, där vi talar omsambruksföretag. Vi lycker alt de har kommit i skymundan i hela denjordbrukspolitiska debatten. Trepartiregeringen ordnade helt naturiigt iöverensslämmelse med sina intressen så all familjejordbruken skulleprioriteras, och därför sköts dessa frågor om sambrak i bakgrunden. Men sett ursysselsättningsaspekten och med hänsyn lill en levande landsbygd och alltsådant som det ofta talas varmt för, så är det etl fakium all företag av dettaslag skulle vara myckel väl ägnade att åsiadkomma sådana positiva förhållanden. Omflera personer med mindre kapital kan gå tillsammans och ordna rationellaföretagsformer, så är del naluriiglvis mycket positivt i de stora delar avlandet som vi kan betrakta som glesbygd. Erfarenheterna av de stora jordbruksenhetersom man har sökt skapa t. ex. i Norriand med de slora lån som man måsle ådra sig ochde oerhörda ränteutgifter som blir följden, visar alt den företagsformen kanskeinle är så särskilt lyckad. Utvärderingen får väl fortgå, men har detvisat sig bli ganska negativa verkningar. Det borde alltså ges mera resurseroch framför allt mer information om alt dessa möjligheter finns all gåtillsammans och driva sambraksförelag. Detta har kommit i skymundan i de allraflesta fall. Delär gott och väl som det skrivs i utskottsbetänkandet, alt man inle är negalivlill sambraksförelag. Men någon särskilt positiv anda kan man inte ulläsa.