prot · G20915 · 1978-12-31 00:00:00 — Ulskotletär i stort sett enigt om dessa principer, som kommii lill ullryck ipropositionen men också i den socialdemokratiska motionen 1912, vilken vidsidan av propositionen varit ett grundläggande dokument för ulskotlet. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Enigheten belyses av altendast sex reservationer, samtliga s, och fem särskilda yttranden föreligger.Del är därvid all märka alt reservationerna i några fall rör marginellaskillnader i förhållande lill utskoltels skrivning. 1 andra fall rör de ickebiståndspolitiken i egentlig mening, ulan snarare den mer övergripandeu-landspolitiken, som är eU betydligt mer vidsträckt begrepp. Utskottetlangerar när del behandlar sådana frågor flera andra utskottsverksamhetsområden, bl. a. finansutskottets, näringsutskottels ochjordbruksutskottets. Pånågra punkier är reservationerna emellertid mer bestämda. En av dem rörindustribislåndet, som utskoltels vice ordförande talade om. Även om samarbeisavtaleti socialdemokraternas motförslag innehåller vissa likheter medindusiribisiåndsförslagel, är motsättningen klar, liksom i fråga om Sverigesmedlemskap i . Men del är knappast en fråga om principer, ulan elt konkretställningstagande till en speciell regionbank. behandlade f ö. sammafråga så sent som den .30 maj , och kommer att ånyo fä behandla den isamband med den ordinarie budgetpropositionen . Andrafrågor kommeraii behandlas av andra medlemmar av ulskotlet. Jag skall här gå inpå några delfrågor, men vill fästa uppmärksamheten på hurheterogen u-landsgruppen har blivit. På sätt och vis har den alllid varil del,men har skillnaderna förstorats. För atl citera den avgåendehandelsministern kan man lämpligen göra en tredelning: för det förstaoljeländerna, besuttna godsägare, för del andra de nya industriländerna, sommed framgång brutit in på exportmarknaderna och som saisar på en mer öppen ochutrikeshandelsinriktad lillväxtslraiegi - de kan liknas vid framgångsrikaföretagare - och för del tredje de outvecklade , de utblottade. Delsäger sig självt alt våra ekonomiska och politiska relationer lill dessa olikaländergrupper är och bör vara olika och att de kommer atl bli det i ännu högregrad. Enannan iakttagelse gäller volymen. har före de flesta andra länderuppnått enprocenlsmålet. Vår strävan bör vara, säger ulskotlet, att biståndetskall utgöra en växande del av vår samlade produktion. Vidare sägs all enprocenlsmåletär eu elappmål och en miniminivå för biståndsanslaget. Men ulskotlet tillägger:"Självfallet underlättas förverkligandet av denna ambition om vårt landsekonomiska situation förbättras." På lång sikt förutsätter biståndet atlunderskottet i vår bytesbalans kan bemästras, att inkomsterna från vår exportkan läcka icke bara vår import utan därjämte kostnaderna för våra turistresoroch för räntor och amorteringar på de utländska lån som vi upptagit sedan 1974saml kostnaderna för del icke bundna biståndet. Under den förra regeringens lidhar en glädjande förbättring av handelsbalansen kommii lill stånd, men storaallvarliga strukturproblem återstår all lösa för , vilket numera erkännsav alla partier. Vi måsle få vår egen ekonomi i ordning om vi skall ökabiståndet, eftersom vi icke gärna i längden kan betala della genom atl ta upputländska lån. Exportens nödvändighet förSveriges ekonomi består alltså icke bara i alt den skall läcka importenulan även i atl den skall betala andra utgifter som jag gav exempel på.Nödvändigheten framgår också av det faktum att exporten - det senasteär för vilket siffror föreligger - gav direkt arbete åt 600 000 svenskar.Exportens direkta och indirekta värde för vår sysselsättning kan var och ensjälv bedöma med dessa siffror för ögonen. Det är också detta som gjort altsysselsältningsskapande åtgärder, icke minst för exporten, slår i förgrundenför vår ekonomiska politik. I det sammanhanget bör man också ha i minnet alldetta icke endast betyder att produktion, forskning och utveckling av nyaprodukier på allt sätt skall stödjas, synpunkter som i många sammanhangförs lill torgs, utan det betyder också all man måsle skapa en försäljningsorganisationsom är effektiv. Vad hjälper del alt forska fram och tillhandahålla aldrig sågoda nya produkter, om dessa sedan inle kan saluföras på världsmarknaden därföratl försäljningsorganisationen brister? Dellabör - parentetiskt - sägas av två skäl: dels därför all många lycks tro ausjälva tillverkningen av något nytt och bra i och för sig löser alla problem-så ärju inle förhållandet, ulan varorna måsle också kunna säljas - dels därförau försäljningssidan icke alltid röner den uppskattning som den vore värd. Vårasvenska ingenjörer, affärsmän och konsulter utomlands betraktas ibland medringaktning här hemma. De är ute för att tjäna pengar, heter det. Man glömmerdå att det är ett nödvändigt jobb för sysselsättningen här hemma som de utför,och man bortser också från de risker utan eget vållande som deras arbete kanmedföra för dem och deras familjer, vilket vi såg ett exempel på i enlatinamerikansk stat. En kortvarig utlandsvistelse för t. ex. forskare,u-landsarbetare, ishockeyspelare och byggnadsarbetare är en sak, men de som haren långvarig tjänst utomlands möter slora problem i fråga om familjeliv,barnens skolgång och distans från hemlandet under det alt de jobbar förSverige. Somen exporlfrämjande och sysselsältningsskapande åtgärd bör också vårt medlemskapi den inleramerikanska () betraktas. Fördel första: Detta medlemskap är, som utskottet tidigare framhållil, ickeresultatet av biståndspolitiska överväganden utan har motiverats av exportskäl.Del finansieras med medel för exportfrämjande åtgärder underhandelsdepartementet och ej med biståndsanslag. Utskottet har sagt all bankenoch dess verksamhet uppvisar såväl positiva som negativa drag och au depositiva dragen icke bedöms vara tillräckligt starka för alt man medbiståndsdelen skall kunna finansiera ett svenskt medlemskap, men all å andrasidan de negativa dragen icke är sådana att de utgör hinder för ett avexportskäl betingat deltagande i banken. Fördet andra: Medlemskapet är alt betrakta som en inträdesbiljett till den storalatinamerikanska marknadens 25 länder. Dessa länder är av de mest skilda slag:bjässar som och , oljemagnater som , små länder somDominikanska republiken, diktaturer som och och demokratier somColombia och , för att nu nämna några exempel. Utan deninirädesbiljeu som medlemskapet utgör skulle svenska Inte/nationelltutvecklingssamarbete m. m. 3 proiokoll 1978/79:1.-16 Internationelllutvecklingssamarbete m. tn. förelag inte kunnakonkurrera - inte ens få vara med - om betydelsefull upphandling i denna jättelikaoch starkt expansiva region. Fördeltredje: Medlemskap i skulle kompromettera vår utrikespolitik, hardei iblandsagts, och i åtskilliga socialdemokratiska cirkulärledare har som exempel påbristerna i regeringen utrikespolitik konstaterats att medlemskap iIDB föreligger. Låt oss då se vilka övriga medlemmar som finns i banken:Belgien, , , , , ,, , , , , , Storbritannienoch . Kan sällskap med och anses komprometterande?Eller är det och man syftar på? ärju till den gradnoga med sin neutralitet atl del icke ens har velal bli medlem i Förentanationerna. Kan inle denna argumentation om det komprometterande medlemskapetavskrivas en gång för alla? Fördet fjärde: Av vissl intresse är också att åtminstone utrikesutskollel i ettnordiskt land före regeringen tillkomst under hand fick upplysning omatt den dåvarande avsåg också den alt inträda i IDB. Fördet femte: Elt utträde efter ell års medlemskap skulle vara motsatsen till eninträdesbiljett - del skulle i stället betraktas som en placering iutvisningsbåsei när del gäller denna marknad. Har vi råd med det för vårsysselsällning? Därtill kommer, som nämnts, all behandladefrågan detta år och atl den återkommer på bord om någramånader i samband med budgeten. Ettpåtagligt hot mol vår export och därmed vår sysselsättning är deprotektionistiska strömningarna var de än förekommer, inom Förenta staternaeller inom EG. är mera beroende än andra länder av frihandel och därförhar också under olika regeringar varil en ivrigförkämpe för friaste möjliga handelsutbyte, inte minst inom . Just nu pågårslulförhandlingar inom viktiga områden, och faller avgörandet ielt allvariigl menat försök att komma ät icke-iariffära hinder, den s. k.Tokyorondan. Samiidigi reses emellertid i värt land krav på nya sädanaicke-iariffära hinder genom önskemål om en s. k. socialklausul -ett krav somockså finns i reservationen 1, där man föreslår atl aktivt bör verkaför införandet av en sådan. finns redan en skyddsklausul i . Enligtnordisk mening bör den kunna förbättras för alt den skall kunna tillämpas påett mera selektivt säu mot import som vållar skada. Ulskotlet konstaterar allSverige i GATT-förhandlingarna sökt all i den mån som del är praktiskt möjligtfå de motiv som ligger bakom det fackliga kravet på en socialklausul beaktade,men att del handelspoliliska svar som kan sökas genom torde i huvudsakvara begränsat lill skyddsmekanismens utformning och dess tillämpning. Au gålängre än så skulle otvivelaktigt framkalla beskyllningar för proieklionisliskasträvanden. Härav följer att sociala krav, avseende arbetsvillkor, arbeismiljö,löneläge och fackliga rättigheter, icke kan stödjas med handelspoliliska medelannat än pä ett indirekt sätt. Idiskussionen har emellertid framförts atl socialklausulen skulle kunna användas för all hindraimport från länder med lägre löner och sämre arbetsmiljö. Därvid har man ocksåpekat på förekomsten av frizoner i ell stort antal länder och uppgivit all inomdessa arbetskraften skulle utsugas lill förmån för bl. a. multinationellaförelag i i-länderna. Förvisso finns det all anledning atl noga följafrizonernas utveckling, liksom alt verka för atl uppförandekoder av praktisktvärde beträffande multinationella förelag kommer till stånd. Utskottet harutföriigt behandlat den frågans läge i olika internationella organ och harundersökt vad som där är att göra. Emellertidär belräffande frizonerna alt märka att själva önskar etablerasådana och atl FN:s särskilda organ UNIDO på deras begäran är dem behjälpligtdärvid. DeUa organ har även hjälpt lill med atl organisera en sammanslutningmellan länder som har sådana frizoner eller är på väg att bygga upp sådana. Omman i dessa frizoner har sämre löner och arbetsvillkor än i landet i övrigtfinns naturligtvis anledning till anmärkning från vårsida. Då är det fråga omsnedvridning av konkurrensförhållandena. Är del däremot sä, vilket en delexempel lycks visa på, all löner och arbetsmiljöer inom dessa zoner är bältreän i landet i övrigt faller dessa invändningar. Kritiken mol dessa skulleannars lätt kunna tas som ell utslag av protektionism, nykolonialism ochfönnyndarskap. Inågra fall förefaller uppbyggnaden av frizoner i fråga om skattebefrielserunder viss lid dessutom ha likheter med våregen regionalpolitik inom vissaområden - jämför t. ex. med befrielsen från arbetsgivaravgiften inom vissaområden! Den som är skuldfri kaste första stenen! Emellertid finns delanledning lill uppmärksamhet på problemet, och den karlläggning somhandelsdepartementet under sin förutvarande ledning sysslat med ärmycket påkallad. Menvår aktivitet i dessa sammanhang får icke ha den karaktären atl vi eftersträvarhandelshinder, som är ägnade all skydda jämförelsevis rika i-länningars jobb påbekostnad av fattiga u-länningars jobb. Jag refererar här . Vi kanoch bör icke exportera arbetslöshet lill . Vi kan inte kräva sammaarbetsmiljö i elt fattigt land som i vårt eget. Vid besök i fabriker i t. ex.Kina eller kan man i vissa fall konstalera överensstämmelsemellan våregen fabriksmiljö på 1920- och 1930-lalen och dessa länders. FolkeFridells skildringar av textilfabrikerna i har i viss måni dag sin motsvarighet i många andra länder. Men hur skulle vår induslri ochvåra levnadsförhållanden ha kunnat förbäuras, om andra länder hade sökt ochlyckats stoppa import från oss under åberopande av dessa brister i vårarbeismiljö? Nej,det finns en annan och bättre väg atl gå. Vi bör på allt sätt verka för att denallmänna standarden i dessa länder förbättras, alt ge hjälp till självhjälp ochatt stödja dessa länders ansträngningar all utveckla sina egna resurser. Ettviktigt led är också alt stödja fackligt arbete på internationell bas, attverka för att fria fackföreningar tillåts och att medlemskap i dessa ingår ibegreppet mänskliga rättigheter. Den förutvarande utrikesministern i FN redan ulloval svensk aktivitet i dessa syften, och hennes efterträdarekommer säkerligen all fullfölja dessa intentioner. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Så skall jag be att för några minuterfå avträda från uppgiften som talesman för utskotlet och i stället plädera förvad som framförts i elt särskilt yttrande av och mig. yttrandeanknyter lill motion nr 1023, enligt vilken svenskt bistånd böravbrytas till ell motlagariand, som är aktivt engagerat i militära operationer,om dessa icke kan betraktas som vidtagna i självförsvar eller har samband medlandets egna säkerhetsproblem. Euhuvudmål för svensk biståndspolitik är enligt utredningen alt den skall bidralill demokratisk utveckling i mollagariänderna. Remissinstanserna slöderdennamålsättning, och propositionen ansluter sig till denna. betonasemellertid alt demokralibegreppet bör ges en vid tolkning men atl kravet påfolkligt dellagande i beslutsprocessen måste gälla hela det politiska systemet. "Kravet är väsentligt även om deltagandet kan försiggå i andra formeränvåra. Kritik och avvikande meningarbör kunna framföras utan risk förrepressalier och övergrepp." I proposilionen framhålls all Sverigetillsammans med likasinnade stater och särskilt de nordiska bör söka följa enlinje som ger oss möjlighel alt markera vår ståndpunkt i åtminstone de svårastefallen av åsidosättande av de mänskliga rättigheterna. enigt utskott anseralt inom ramen för sin alliansfria politik bör följa en sådanhandlingslinje. Menminst lika viktigt är då att svenskt bisiånd icke utgår lill stater som ärinvecklade i aggressiva militära operationer långt utanför landets gränser. Eltland, , som ännu mottager svenskt bistånd - har t. ex. upphört atllämna sådant -är invecklat i militära aktiviteter i 15 å 17 länder, aktivitetersom är mer eller mindre betydande. På en enda kontinent, , finns f n.enligt uppgift 40 000 stridande kubaner. Trupperna flyttas och grupperas på ellsätt som noga överensstämmer med den politik som för stunden en av de bådasupermakterna för i regionen. Det säger sig självt atl många frågar, om undersådana förhållanden svenskt bisiånd bör förekomma till denna militära satellit,och om detta är hell förenligt med vår alliansfria politik. Manskulle naturligtvis ha större skäl för frågan,om de fick gehör som säger att viicke bör avskaffa biståndet lill ulan t. o. m. i dagfördubbla detsamma. Jag skall bara kortfattat ge en synpunkt på vice ordförandens anförandenyss. Hon pläderade, under betonande av all det var hennes personliga åsikt,för ett beskärande av antalet programländer, och det finns ju många skäl förden synpunkten. Samiidigi ville hon emellertid ha en utökning inle bara medNamibia och något annat sydafrikanskt programland utan också med Dominikanskarepubliken. Men för atl dä nå en koncentration uttalar sig i stället kritiskt mot biståndet till och . går en skribent ett steg längre - han vill ta bortbiståndet lill . Minfråga är nu: Kan det anses överensstämma med socialdemokratisk internationellsolidarileispolilik atl skulle upphöra alt ge bisiånd till några av väridens fattigaste länder. solidaritet och medkänsla med lidande och svältandemänniskor? Jag ber atl få yrka bifall till utskottets förslag ialla delar. () kort genmäle: Jag kan börja med del sista som talade om, nämligen mitlpersonliga inlägg om elt par moltagariänder. I och för sig tror jag alljag harmilt partis stöd för vad jag i huvudsak sade, men del här är ändå så passallvarliga frågor att jag ville poängtera alt detta var synpunkter som jagsjälv nu framförde. Detsvåra problemet i fråga om atl inle alllid ställa upp för de fattigasteländerna måste man ju se i den belysning som jag försökte ge i mitt långaanförande, där jag talade om hur olika programländerna över huvud tagelfungerar. De båda länder som jag nämnde är visseriigen fattiga och därförförvisso också i behov av bistånd, men frågan är om del bistånd som Sverigelämnar kommer de faltiga människorna i dessa länder till godo. Det är det somär den springande punkten. Vaddet gäller vet vi att det landet f n. inte är mäktigt alt la emot delbistånd som det får. Situationen inne i landet är så förvirrad att man bara avdel skälet skulle vara tveksam. Och när del gäller finns del såklara uttalanden av de ansvariga på bislåndskontorel i om hur förhållandenaär, atl också där har värt bisiånd börjat göra ringa eller ingen nytta. Därförtyckerjag att man har rätt alt ta upp en diskussion om dessa båda länder sommottagare av bisiånd. Detvar ell par andra saker som jag gärna skulle vilja kommentera. sig varm för ett förslag som förutvarande utrikesministern lagt fram i FN om skydd för fackliga representanter - elt förslag somjaginom parentes sagt tror från början framfördes av LO, men del är bara bra atldel fick stöd av utrikesminister. Del strider emellertid mol vad herrHernelius säger lill förmån för frizonerna, för ell av deras karakteristiskadrag ärju alt man inom dessa zoner inte får utveckla någon facklig verksamhet. Delär alltså de multinationella företagen som tillskansar sig förmåner från defattiga länderna på bekostnad av den arbetskraft som arbetar i dessa frizoner.Det är så man får se på den saken. HerrHernelius sade någonting annat som jag inte heller riktigt förstod. Han taladeom olika kategorier av stater och satte dem i förhällande till vårt bisiånd.Visst kan väl vissa grupper karakteriseras som godsägare, men då har dessa -med lanke på hur de här länderna ofta ser ut - ganska myckel livegna människorunder sig. Och har inle de där framgångsrika företagarna i ganska storutsträckning slavar? Del är ju de livegna och slavarna som vi är intresseradeav när det gäller bisiånd. Man måste därför gå djupare in i frågan. Sedanvill jag gärna ge , i hans egenskap av ordförande iutrikesutskollel, den komplimangen att nog fick vi där arbeta intensivt med dehär frågorna. Jag tycker det är viktigt alt framhålla atl vad han där sade äralldeles rikligt. Men det beror ju främst på att proposilionen var så bristfällig Internationelltutvecklingssamarbete m. m. att när vi i utskottetskulle behandla vår molion, som omfattade långt flera frågor, var detnödvändigt med alla dessa föredragningar och långa diskussioner.Utrikesutskottet är inte ett utskott där man voterar ulan alt diskutera - denkomplimangen vill jag ge ordföranden i della utskott. BERTILMÅBRINK (vpk) kon genmäle: Jag ställde i mitt huvudanförande en fråga lill utskottets talesman.Frågan gäller teknologiöverföringskoden och uppförandekoden för multinationellaföretag. Den konkreta frågan var -jag upprepar den: Anser utskottet att dettaskall vara bindande eller enbart rekommenderande? Del är nämligen oerhörtväsentligt var ulskotlet står i den frågan, men det talar man inte om iutskottsbetänkandei. Sedanlill diskussionen om ländervalet, som log upp. Han sade atlBangladesh är det fattigaste landet. Skall vi då inte hjälpa del? Men därkommer det mycket luriga och mycket farliga resonemanget in. Som denbislåndspoliliska utredningen mycket klart har sagt får man inle bara ta hänsyntill vilket som är del fattigaste landet, ulan man måste också undersöka om delfattigaste landets politik når ut lill de fattigaste i det landet. Förnågon vecka sedan hade Byggnadsarbetaren en artikel av förtaStockholmsambassadör , som sade följande: 62 000 är politiskafångar, 22 miljoner är jordlösa, storgodsägarna får krediterna ochkonstgödseln. Förta året kom det ut en landanalys av , gjord av tvåkunniga personer på SIDA, om jag inte har fel. Vad Slockholmsambas-sadörensäger bekräftas i landanalysen: de fatliga blir fattigare och flera. Vårär debislåndspoliliska målen och principerna, ? Måste man inte la indem i resonemanget? Och måste man inle då också i en konkret verklighettillämpa dem? talesman ge besked: Kommer våra 110 eller 130 milj.kr., som vi ger till , de fattigaste i landet till del? Delär oerhört viktigt all få ett svar på den frågan, när nu tar uppdelta. Jag anser att pengarna inte går till de fattigaste. Del sker ingenförändring till del bättre i för dem, utan del är privilegieradeskikt i som skor sig på vårt lands och andra länders bistånd, medande fattiga människorna inte får någon nytta av bisiåndspengarna. () kortgenmäle: Den första frågan från gällde vad utskoitei säger i frågaom koder för multinationella företag och om dessa skall vara bindande ellericke. Jag vill då hänvisa lill vad som slår pä s. 20 andra stycket iutskottsbetänkandei: "Del förefaller emellertid ulskotlet angeläget från svensk sida verkar för alt efter hand och med ledning av de erfarenhetersom successivt vinns göra riktlinjerna i fråga alltmer förpliktande både förföretagen och regeringarna inom OECD-områdei. Delnu aktuella yrkandel i motionen 1912 torde därmed fä anses besvarat." Del var svaret på denfrågan. Iövrigt log upp frågan om poliliska fångar i . Dettyckerjag är bra atl gör. Vi skall behandla varje land där delfinns poliliska fångar. Vi skall, tyckerjag, också la upp den frågan när delgäller , del land lill vilket önskar fördubbla anslaget. vice ordförandes inlägg noterar jag med tacksamhet den blommahon överräckte lill utskottet. När det gäller hennes inlägg i övrigt vill jagbelräffande frizonerna säga atl det nog är riktigt att det inte finns någotutrymme för facklig verksamhet i dessa zoner. Men del finns del inte hellerutanför frizonerna i samma land. Det gör att del inle blir någon särställningför frizonerna. Landet skall i del avseendet - och när frågan kommer upp i FN -behandlas som en enhet, oavsett om det gäller frizoner eller inte. Detär möjligt all del när del gäller vissa delar av biståndet till ochPakistan är riktigt all dessa inle kommer till rätt användning i dessajättelika länder. Utskottet kunde, har det sagts mig, konstatera en del däromvid en resa för några är sedan. Men vi har för alt effektuera beslutom anslag ett särskilt biståndsorgan, SIDA, som såvitt jag vet med storskicklighet och stort intresse fullgör sin uppgift i ett stort antal länder.Jag har faktiskt det förtroendet för SID A atl om det är så att dess verksamhetinte kan få den effekt man har syftat lill tror jag SIDA kommer att anmäladella - så har skett i fråga om vissa andra länder - och vidta de förändringari programmet som kan föranledas därav. Jag lar som elt exempel . Förmig ter del sig som myckel olustigt och mycket motbjudande alt som vipropagerar för ökat svenskt bisiånd med syfte på de fattigaste länderna ivärlden tala om atl undanta två av de fattigaste länderna från detta bisiånd,två jättelika länder med en nöd som saknar motstycke i flertalet andra områdeni väriden. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. () kort genmäle: Om vi i utskottet faktiskt har den föreställningen all man behöverbörja med någon lyp av översyn av våra program i olika länder - det har t. o.m. utrikesutskottet uttalat, fast i ganska försiktiga ordalag om hur den skalleffektueras - måste det innebära att man granskar varie land i förhållande lilldess målsättning, och därmed också dess verkliga politik. Jaghyser verkligen den förhoppningen att SIDA inte undandrar sig atl ge ossupplysningar om förhållandena i länderna. Jag har i min hand enkvartalsrapport, en offenllig handling, som handlar om förhållandena i våraolika mottagarländer.