prot · G209145 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:145 §1 Justerades protokollet för den 7 innevarande månad. Omförbud mot användningen av blykromatfarg §2 Om förbud mot användningen av blykromatfarg Kommunikationsministern erhöllordet för att besvara () anmälda fråga, 1978/79:524,och anförde: har frågat mig om Jag är beredd att medverka till altanvändningen av blykromatfarg för , postverkets, ochSJ:s bilar upphör. Ingelav de nämnda verken kräver, som uppger, att deras bilar målas medfärger som innehåller fariiga tillsaiset Inle heller har verken enligl vad jaghar erfarit sådana krav på färgen alt den måste innehålla blykromat. Deeventuella riskerna med användning av blykromalhalliga färger har övervägtsinom arbeiarskyddsstyrelsen, som är den myndighet som ansvarar för dessa frågotNågot förbud mot användningen av sådana färger har inte utfärdats. I den mån biltillverkarna av arbelsmiljöskäl villövergå till färg som inle innehåller blykromat hindras de inte avkommunikationsverkens agerande. Jag ber att fl lacka kommunikationsministern för svaret på min fråga,och del lät ju bra. Denfräga Jag ställde byggde på uppgifter i tidningen , som hävdadealt de här kommunikationsverken ställde sådana krav på kvalitet på de färgerman skulle använda all de måste innehålla blykromal. Det påstods vidare att deförelag som svarar för denna målning hade lagil fram alternativ som skilde siglitet grand när del gällde fargkvaliiet och var väsentligt dyrare men som intenödvändiggjorde användning av blykromat. Men kommu-nikalionsverken hade intevelat gå med på detla. Härstår uppgift mot uppgift Vilket underlag Metallarbetaren hade för sin artikelharjag naturiigtvis av konstitutionella skäl inga möjligheler all la reda på.Del kan hända att Metallarbetaren har fabricerat della hell fritt, alt delförelag som Metallarbetaren varil konlakl med och som verken använder somleverantör har fantiserat fritt eller också au de uppgifter som kommunikationsministernhar flu från kommunikationsverken inte stämmer hell 12Riksdagens protokoti 1978/79:143-145 Tisdagenden 15 rnaj 1979 Jag ärinte i stånd all bedöma vilken uppgift som är riklig. Jaghoppas ändå all slutresultatet av della blir alt blykromalfärganvänd-ningenförsvinner. Och om del blir slutresultatet, vilket är det viktiga isammanhanget, kan vi borlse från vem del är som kan tänkas fara med osanning -om det är verkens leverantörer, om del är tidningen eller omdel är verken själva. Det kan också förekomma all man missförstår varandra ochtolkar saker och ling pä olika sätt, men Jag vill inte bedöma den saken. Jagvill slulligen bara ultrycka den förhoppningen all användningen avblykromalfarger kommer att upphöra. KommunikationsminisiernANITHA : Herr lalman! Del må sä vara att inte villbedöma vem som far med oriktiga uppgifter, men jag vill nolera de insinuationermot kommunikationsverken som har gjort och som Jag är någolförvånad över. Iövrigl kan jag i sammanhanget nämna all postverket, SJ och för sinaegna målningsarbeten av fordon använder blykromalfri färg, eftersom man haruppmärksammat de eventuella arbelsmiljöriskerna. PÄRGRANSTEDT (c): Jag är inie ute för att insinuera på nägol sätt Jag konstaterar baraatt här står uppgift mot uppgift, och det mäsle innebära all någons uppgiftinte stämmer. Jag tycker inie att skall anklaga mig förinsinuationer, för då blir Jag tvungen all anklaga kommunikationsminisiern förall insinuera all Metallarbetaren eller de här verkens leverantörer far medfelakliga uppgifter. Vad Jag konstaterade var all om vi nu blir av medblykromatfärgerna så behöver vi sedan inle fortsätta diskussionen om vem somhaft rätt och vem som haft fel när det gäller dessa uppgifter. Del vikliga äralt blykromatfärgerna försvinner från hanteringen. Överiäggningenvar härmed slulad. § 3 Omläkarutbildningen för sjuksköterskor erhöll ordel för all besvara i (m) den4 maj anmälda fråga, 1978/79:525, och anförde: i har frågat mig om min syn på vissa förhållandenbeträffande genomförandet av läkarutbildningen för sjuksköterskor vidKarolinska institutet. frågar också om jag avser att lägga framnågot förslag för i ärendet. Försöksverksamhetenmed läkarutbildning för sjuksköterskor inleddes vid på grundval av förslag högskoleproposilion.Kännetecknande för utbildningen är bl. a. att förkun- skapsnivån hos destuderande möjliggör en förkortad utbildningsgäng i förhällande lill övrigastuderande i läkarutbildning. En förutsättning har vidare varil alt de aktuellastuderandegrupperna - 30 nyintagna varje hösttermin - kan hållas samman undersin utbildning. Meddessa utgångspunkter hardet alltsedan försöksutbildningen startades kunnatförutses aU del i övergången lill del kliniska ulbildningsstadiel skulle uppståtillfälliga extrabelastningar på de tre utbildningsenheter som skulle ha allbidra lill friställandet av den fiärde för försöksgruppernas behov. En sådanextrabelastning inträffar första gången pä berörda medicin-ochkirurgikliniker. Demerkostnader som föranleds av försöksutbildningen har hillills genomgåendebeaktats i medelsanvisningarna i enlighet med universilels-och högskoleämbetetsförslag, så även /80. Det ankommer sedan enligt gällande ordning pä denberörda högskoleenheten - i detta fall - att svara förplanering och genomförande av utbildningen. Någol ytterligare ingripande avregering och riksdag skall normall inte förekomma. Vadgäller de konkrela omständigheter som anför i sin fräga harjaginhämtat all man inom räknar med att med olikaanpassningsåtgärder kunna undanröja eller i vart fall avsevärt mildra deproblem som uppkommer vid berörda kliniker. I vissa fall uppges ålerinträde istudierna efter studieavbrott bland de läkarstuderande kunna senareläggas tillpåföfiande termin. Man anser sig ocksä ha möjlighet all i ökad utsträckningföriägga klinisk fiänstgöring lill enheter utanför undervisnings-sjukhusen.Kurser med så många som 60 studerande uppges därför inte behöva uppkomma. Någon åtgärd från min sidafinner Jag alltså f n. inle påkallad. i (m): Tillåt mig att tacka utbildningsministern för hans som vanligt rappasvar. Denanordning som hotar den kliniska utbildningen vid institutetinnebär att den reguljära läkamlbildningen vid tre undervisningssjukhusförsämras, medan den särskilda läkarutbildningen för sjuksköterskor i ställetprivilegieras. Eleverna vid den särskilda utbildningen blir hälften så mångasom i de reguljära läkarkurserna och flr därigenom dubbelt sä ston patientantaloch dubbelt så mycket handledning. Med hänsyn till sjuksköterskornas tidigarekliniska erfarenhet - någol som studenterna i den reguljära utbildningen inlehar på della stadium - blir skillnaden i utbildningskvalitet troligen ännusiörre. Manmåste ju ha klart för sig att dessa två kurser, medicin och kimrgi, är de mestväsentliga i hela läkarutbildningen och att de lill stor del utgörs just avkombinerade praktiskt-teoretiska undervisningstillfällen, knutna lill patienter.Här kommer alltså varannan reguljär läkarkurs att bli sämre ställd, inte bara ijämförelse med sjuksköterskeläkarna utan också i Jämförelse med dem som deltari den reguljära läkarutbildningen mellanliggande terminer. Tisdagenden 15 rnaj 1979 Klinikchefernavid de undervisningskliniker som riskerar alt drabbas av den här väsentligaförsämringen av uibildningsförhållandena har sammanträffat ochutarbetat en skrivelse till , i vilken de betecknat denföreslagna anordningen som ogenomförbar - en sländpunkl som lidigare alltid hävdat när det gällt möjlighelen att fördelaSerafenklinikernas ordinarie undervisning lill de andra tre siörreundervisningssjukhusen. Men skall del alltså gå - varannan termin. Avutbildningsministerns svar lycks framgå all studenter i den reguljäraläkamlbildningen inte skulle fl återinträda i sina studier när de så önskar,ulan fl vänla ylleriigare en termin för all få komma in för all mildraverkningarna av den föreslagna anordningen. Studenternakänner sig lurade, vilket framgår av en ledare, skriven av ordförande, i medicinarnas tidskrift . Där anges attstudenterna tidigare av den som varil spiriius reclor för läkarutbildningen avsjuksköterskor ullovals all andra sjukhus, som förut ej utnyttjats förutbildning, skulle ställas lill denna grupps förfogande. Jag vill betona alt jag inle vill komma den förkortadeläkarutbildningen av sjuksköterskor till livs. Jag har eU stort förtroende förvåra sjuksköterskor och föreställer mig all de som ovanpå sin sjukskölerskeuibildningger sig in på en lång läkarutbildning måste ha en myckel hög yrkesambition.Däremot trorjag all del är olyckligt alt denna studerandegrupp för all vinnaen förkortning av studietiden med en och halv termin hälls isolerad från övrigastudenter, som är deras blivande arbetskamrater, även om detla lill äventyrsskulle medföra en kvalitativt mer gynnad undervisningssituation påkunskapssidan. Jagär övertygad om all del från allmänna synpunkter vore lyckligare, om manfördelade dessa 30 sjuksköterskor på grupper om 7-8 på var och en av de redanexislerande undervisningsklinikerna för medicin och kirurgi, även om deltaskulle medföra en förlängning av studietiden med tvä och halv månad. Närdel gäller de mindre kurserna kan man förmodligen göra mindre deslmklivaingrepp genom extrakurser på vissa kliniker inom eller ulom del nuvarandeundervisningssystemet. Jag skulle vilja uppmana utbildningsministern attöverväga någol sådant artangemang, innan del definitivt blir . och jag är alltså överens om att det här är en värdefullutbildning. De rapporter som Jag har fltt tyder på all de sjuksköterskor somhar påbörjal den avkortade läkarutbildningen har bra bakgrund och en starkmotivation. Studierna har ocksä hillills genomförts på ell lyckosamt sätt. Delkan naturiigtvis uppslå problem vid uppläggningen av utbildningen, men jag kaninle i delalj gå in på della. Delärju etl ansvar som har.Där harju också möjlighet all göra sina synpunkter gällande medannan kapacitet. Jag har sagt att jag inte ser någon anledning att nu vidlanågra åtgärder. Skulle del visa sig att det uppstår något problem som kräver beslutav regeringen, ärjag självfallet beredd att positivt pröva saken. GUNNARBIÖRCK i (m): Jag konstaterar än en gång med glädje all ulbildningsminislern är enresonabel person och all hans och mina synpunkter har en tendens all nalkasvarandra varje gång vi möts här i kammaren. Överiäggningenvar härmed slulad. §4 Om förmedlingsverksamheten för kulturarbetare Arbetsmarknadsministern erhöll ordelför alt i ell sammanhang besvara följande frågor, nämligen 1978/79:519, anmäldden , av (), 1978/79:528, anmäld , av Margarethaaf (), 1978/79:546, anmäld , av (vpk). har frägai mig vilkaåtgärderjag avser att vidla för all tillmötesgå musikers och andrakulturarbetares önskemål om och behov av en prakliskl fungerandeförmedlingsverksamhet. Margarethaaf har frägai mig om jag är beredd au förelägga förslag, somgördel möjligl för nuvarande förmedlingsverksamhet på artislområdei aU flfortsätta. EvaHjelmström har frågat mig vilka åtgärderjag är beredd all vidla för allgarantera kulturarbetarna en icke-kommersiell seriöst arbetande förmedlingsverksamhet. Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Arbetsförmedlingslagenbygger på tanken alt del i första hand är samhällets uppgift all handhaförmedling av arbele och alt arbetsförmedling inle skall bedrivas i vinstsyfte.De principer som ligger lill grund för lagen har vi accepterat genom allratificera en , och denna principiella inställning tror jag inleifrågasätts av någon. av arbele för dem som arbelar inom kulturområdet har utretts vidflera tillfällen. I proposilionen 1975/76:84 anförde dåvarandearbetsmarknadsministern efter samråd med utbildningsministern all ensammanhållen offentlig och avgiftsfri arbetsförmedling för arbetsmarknaden idess helhel bäst fiänade även kulturarbetarnas intressen. vikiigi skäl fördella var all kulturarbetarna i samma ulsiräckning som andra arbetssökandeborde kunna fl del slöd som de många arbelsmarknadspolitiska hjälpmedlenutgjorde. Viss enskild arbetsförmedling utan vinstsyfte skulle emellertid 11förekomma, om AMS lämnade sill medgivande. Dessa riktlinjer antogs av riksdagenunder . Riksdagenbeslulade att AMS skulle fl en särskild kulturarbets-delegalion. Denhar lill uppgift all bevaka att förmedlingsverksamheten bedrivs och utvecklaspä elt sätt som svarar mot kulturpolitikens och kulturarbetarnas behov. AMS hardärefter inrättat särskilda kullurarbelar-seklioner vid ett anlalförmedlingskonior. Kulturarbetarna flr också del av den allmänna upprustning avarbetsförmedlingen som har skett . Den23 gjorde AMS - på lillrädan av kulturarbetsdelegalionen -vissauttalanden rörande gränsdragningen mot olaga arbetsförmedling påkulturarbelarområdel, vilka var föranledda av all del i förmedlingsarbetel oftakommer upp frågor om des. k. produktionsbolagens verksamhet innebär olagaarbetsförmedling. AMS uttalade där all avtal om anställning normalt skallslutas av den arbetssökande själv och inle genom ombud. Euanlal kulturarbetare har därefter vänt sig till AMS och lill regeringen för altdiskutera frågan. Det har bl. a. gjorls gällande att de undanlagsmöjligheiersom finns med i AMS-anvisningarna är alllför snävt formulerade. Många har ävenifrågasatt, om del finns stöd i lagen för all t. ex. förbjuda familjemedlemmareller sekreterare all la emot engagemangserbjudanden. AMSbeslut har numera också anmälts för justitieombudsmannen, och eU avproduktionsbolagen har anmälts av AMS lill åtal. Åtalsfrågan har dock ännu inleprövals. Enliglvad jag har erfarit avser AMS alt ta upp överläggningar med bl. a.produktionsbolagen och organisationsförmedlingarna för att undersöka i vad mändel kan behöva göras lillägg lill de uttalanden som styrelsen har gjorl. ÄvenJag själv har fortlöpande konlakler med berörda parter. Jag vill nu avvaktadessa överläggningar för alt se om frågan kan fl en för alla lillfredsställandelösning. Leder alll della inte till resultat, flr jag överväga en översyn avlagstiftningen. Även om principerna kring arbelsförmedlingsla-gen har en bredförankring i samhället, är det inle lillfredsställande alt lagen saknar klarabesked i praktiskt vikliga lillämpningsfrågor. Jag ber altfl lacka för svarel pä min fråga. Grundprincipenall man inte skall behöva belala för all fl jobb är naturiigtvis sund ochriktig. Och del är naturiigtvis också korrekl att lagar skall följas. Menför kulturarbetarna - musiker och andra artister - är det väldigt specifikaförhållanden som råder. Inte kan man jämföra artisten med en vanlig jobbare närdel gäller förmedling! Ett sjukvårdsbiträde flyttar t. ex. inte för varje dageller - som en artist. Artister är i ständigt behov avförmedlingsservice, och de privata produktionsbolagen ger artisterna precisden service de är i behov av - bolaget och artisten är elt. Lagenär till för att följas -Ja, men hur är det då med lillämpningen av lagen? Oftaverkar del som om laglolkarna - i det här fallet AMS - arbelar efter principenalt människan är lill för lagen eller i varje fall att lagen är till förlagtolkarna och inle efter principen all lagen är till för människorna. Deanvisningar som AMS kom med i är och den lillämpning avarbetsförmedlingslagen som avspeglas där ger knappast flera Jobb för artister -möjligen fler jobb för byråkrater Men det är ju inte för all höra och sebyråkrater som folk köper biljetter. Delsom slår i sista delen av svaret om de konlakler som skall las lycker Jag ärpositivt Men man undrar: När kommer det att hända någonting? Det måste ju bliresultat väldigt snart. Förreslenär AMS lillämpning av lagen genom de här anvisningarna inle vaitenläl. Försttalar man om att produktionsbolagen som arbelar som ombud för artisterna ärolagliga. Men sedan säger man i nästa mening alt eftersom det är så särskildaförhållanden på kulturarbetarområdet är det prakliskl all tillåta förmedling avorkester eller grupp genom en medlem i gruppen, som får vara ombud för helagruppen. Men länk om kompisarna i gruppen ger sin ombudskompis en slant fördet! Del blir ju ungefar samma sak. Dethar blivit etl elände efter de anvisningar som kommil. Påmånga slällen har man inle hunnit underteckna kontrakt. Och det som hänl harflit en mängd negaliva konsekvenser och ställt lill med en massa oro, besväroch ilska - ingen har kunnal undgå all märka del. Del har kommil folk attförlora jobb och staten all föriora skatteinkomster. Och människors förtroendeför slalliga myndigheler och poliliker har inle precis stärkts genom AMSanvisningar för kulturarbetarna. Denhär frågan måste naluriiglvis gå all lösa med litet god vilja - ungefär som mangjort i . Minfråga är alltså: Överiäggningarna kommer väl snart? Och resultaten kommer välocksä snart? Och kan man inte i en första omgång gå ut och säga: O. K., nulåter vi del vara sä praktiskt som det är och sedan funderar vi pä hur viskall ha del i forlsällningen. 1976 var del som med förödande kraft blottlade värtskattesystems orimlighet. De 100-procentiga marginalskatter som ofta drabbarfria yrkesutövare kom efter ingripande snart all benämnasPomperipossaeffeklen. är del inle en ulan hundratalet svenska artistersom protesterar mot en kvävande byråkrali. Kullurarbelsförmedlingen är igrunden väsensskild från den vanliga arbetsförmedlingen. Den handlar ommarknadsföring av artister, ej enbart om arbetsförmedling, och den handlar ommånga och tillfälliga jobb. Artisterna vill ha förmedlare som sköterreklam, turnéuppläggning, holell-bokningar osv. Låt oss gärna erkänna, attPovel Ramels arbetssituation är i grunden annorlunda än de flesta vanligaknegares! Densituation vi nu har fltt beträffande kulturarbetsförmedlingen är elt uttryckför myndigheternas lust all reglera allting. Den är etl uttryck för den heligatesen all man ej flr ha arbetsförmedling i vinstsyfte. Den praktiskaverkligheten bryr man sig inle om. Del är uppenbart att den ordning som ärpå väg att införas är befängd såväl ur artisternas som ur arbelsförmedling- har svårt all fylla sin uppgiftgentemot vanliga arbetssökande på etl lillfredsslällande säll. De arbetslösaungdomarna t. ex. mäsle ha mycket mer a v individuell service. Del måstenärmasi vara en lällnad för arbetsförmedlingen all slippa sköta denarbetskrävande arlistförmedlingen. Arbetsmarknadsministernssvar är mot den här bakgrunden inte särskilt tillfredsställande. Statsrådetredogör för kända förhållanden men visar föga förståelse för kulturarbetarnasprotester. Är inle detta ell område, där prestigen hos beslutsfattarna måste flvika inför den praktiska verklighetens krav? (vpk): Jag tackar åEva Hjelmslröms vägnar för svarel. Arlistförmedlinghar delvis varil någol av en djungel, där i många fall ocksä djungelns lagargällt - della till förflng för de arbetande konstnärerna men lill fördel förenrad fördomsfria och hänsynslösa kommersiella iniressen. Dessa iniressen harinle bara gjort sig profil pä artisterna. De har också verksaml befordrat enytlig, kommersiell och smakförskämmande form av produklion, som ofta grovtmissbrukat artistiska talanger. Därförär det hell rikligt enligl vpk:s mening, alt AMS söker röja upp iförmedlarträsket. Att politiska högerkretsar ställer upp till försvar förkulluriivels kommersialisering och för profitmakeriels frihet är precis vad mankunde vänta. Men kullurens frihet är och kan aldrig vara detsamma som dekommersiella vinsihajarnas frihet Och en arbetande artists frihet fär aldrigförväxlas med arbetsgivarnas frihet all bedriva arbetsförmedling och pressa ulprivata avgifter eller reducerade gager. Förmedlingsverksamhetär således inle någol som skall bedrivas av vem som helsl, lika litet somskolpolitik och kulturpolitik i allmänhet. Sälångl har AMS räll i denna fråga. Men sedan gör AMS en del märkliga avvikelserfrän sina egna principer, och del är del betänkliga, AMSger t. ex., om jag är rikligl undertältad, koncession åt , som är en ren arbetsgivarorganisation, all bedrivaförmedlingsverksamhet Man ger också koncession ål folkparkernas artist-byrå,som likaledes i detla fall represenierar arbetsgivarsidan. Slutligenkan man nämna ett sådant företag som Nya koncertbyrån i , som enliglmin mening betingar sig hell oskäliga royalties av arvodena lill de utländskamusiker som de förmedlar jobb äl. Man frågar sig: När AMS visar dessa exempelpå avvikelser frän sin huvudprincip - hur kan man dä vägra ellerifrågasälla att t. ex. eller Musikerförbundetskulle fl förmedla engagemang? Det stämmer inte alls. Den fråga jag ställer ikonsekvens med svar är denna: i de underhandlingar som skall föras att understödjaartislförbundens egna kooperativa förmedlingars rätt all i framliden verka försina medlemmar ocksä på förmedlingsområdet? Jag håller hell med om att del råder speciella förhållanden inom denhär seklorn av arbetsmarknaden. Det framgår ocksä med all tydlighet avexempelvis riksdagsbehandlingen . Hela det belänkande som då behandladespekar på de speciella problem som finns inom kultursektorn. Del är därför ocksånaturligt att jag, när jag har närmat mig della problem, har försökl all se dehär svårighelerna i ansiktet och finna posiliva lösningar pä dem. vill jag säga all när hon påstår au jag skulle visa fögaförståelse för artisternas problem, så är det helt emol mina egna inlentionetJag har tvärtom försökl all Jusl se del här ur artisternas synvinkel. I dendiskussion som jag har förl både med AMS och med berörda parter i denna frägahar det varil mitt huvudmål aU finna konstruktiva lösningar inom det nuvaranderegelsystemet, för det är vad har fastlagt och del är vad vi mäsleutgå ifrån när vi ser pä dagens situation. Jaghar också sagt i svarel, och del står Jag fasl vid, alt om det här inte visarsig vara möjligt att komma lill rälla med inom del nuvarande regelsyslemel,ärjag beredd all igångsätta en översyn av lagen, som är frän 1935 och som detav olika anledningar i och för sig kan vara skäl alt se pä och fundera över.Del är också andra delar i det här lagkomplexet som är behäftade med en delsvårigheter. Fårjag ocksä till säga alt de här kontakterna - det har framgått avvad Jag redan sagt i den här repliken - pågår för fulll. Jag har alkjämlförhoppningar om alt man nu inom AMS skall kunna komma lill rälla med de härsvårigheterna som har uppställ. Del är AMS som har all tolka lagen och all selill all arbetsförmedlingslagen efterievs. Del är AMS som skall övervaka delhär problemkomplexet Det är AMS som har denna uppgift i första hand. TillJörn villjag säga all i den män bedöms varaett organ som skall kunna jämställas med , Folkparkernasartisiförmedling osv., kan Jag inte se något hinder för all del prövas och alldel i så fall blir ell för dem positivt beslul. Men det är inle min sak altpröva del, utan det är i enlighet med lagen AMS som har att göra den prövningenoch bedömningen. Arbetsmarknadsministern säger nu alt han har förståelse för artisternassilualion, och det lycker jag är löftesrikt. Jag har naturiigtvis ingenlingemot all man i första hand försöker lösa frågan inom nuvarande regelsystemsram. Går det är del naturligtvis bra. Men del viktiga är alt det måste finnasen beredskap och en villighet all, om man inle lyckas den vägen, föreläggariksdagen förslag om en förändring i nuvarande lagstiftning. Del är ju delviktiga att man har den villigheten, om man inle lyckas. (vpk): Frän värt partis sida har vi ingenting all invända mot alt det är AMSsom har den formella kompetensen att tolka lagen, men min följdfråga varföranledd av del förhållandet att arbetsmarknadsministern själv har konlakler idel här sammanhanget. Jag förutsätter att vad ministern säger i dessa mer ellermindre informella samtal inle blir utan verkan på AMS sätt att uppfatta praxis.Kärnproblemet är, som jag ser del, följande: AMS må ha både kompetensen ochrällen att lolka lagen, men lagtolkningen skall ju även vara konsekveni, ochden skall också ha - fömtsätter jag - en viss kulturpolilisk inrikining ochicke bara en arbelsmarknadspolilisk. Jaghar särskilt fäsl mig vid en passus i ministerns svar på frågeställarnasfrågor, nämligen där han menar alt man skall försöka fl en, som han säger,"för alla lillfredsställande lösning".