prot · G20915 · 1978-12-31 00:00:00 — På många punkter vidareutvecklarmotionen pä elt intressant sätt tankar och idéer som återfinns i proposilioneneller i den förda politiken. Närdel gäller den föreslagna industrifonden skorrar däremot s-kritiken myckelfalskt. Del är precis som om man på grund av LO:s ställningstagande mot fondenkänt sig tvingad att gå emot regeringens förslag. I mycket använder man LO:sargumentation - ulan atl ta hänsyn lill de förändringar regeringen gjort iförslaget. Proposilionen innebär ju hårdare koncentration på mottagarländernaför bistånd än utredningen föreslog och en siarkare betoning av denbiståndspolitiska inriktningen. Sammagrepp har den socialdemokratiska reservalionen i utskottet. Man säger allkommersiella intressen inte skall styra biståndets inriktning och man hävdaratl tvingas till joini . Självfallet är det u-ländernasegen sak atl avgöra om samägda företag är den form av industrisamarbete sompassar dem bäst. De 35 milj. kr. vi anslår till grundkapitalet i ärar inle merän av biståndsanslagen. Hela landramen står öppen om mottagariandei villföreslå annat slags industrisamarbete inom den traditionella biståndssektorn.Redan går av utbetalningarna genom SIDA till sådanl industribistånd. Sånågot tvång föreligger sanneriigen inte. Inle heller skall kommersiellaintressen styra fondens inriktning. I propositionen anges klart och tydligtalt fonden "skall främja tillkomst och utveckling av tillverkande företagi i enlighet med dessa länders planer och prioriteringar". Detärju vidare u-landsönskemålen och ulveck-lingseffekten i u-landet som skallvara utgångspunkten för fondens verksamhet. Del deklareras klart på fleraställen i förslaget. Genomden här inriktningen blir fonden ytterligare ett instrument i våru-landspolilik, ett instrument för alt skapa bärkraftiga och effektivau-landsförelag i enlighet med önskemål. Faktum är ju alt våramottagarländer haft svårl atl förslå av vilka skäl vi skulle vilja avslå frånatl stimulera svenska företag att medverka i deras industriella utveckling.Önskemålen har inte bara kommit från länder som , , , Indienoch Sri Länka ulan även från mer socialistiskt inriktade som ,och , och de har framförls med både kraft och otålighet,eftersom inte varil rustal all lämna dem samarbeie på den härpunkten. Socialdemokraternaföreslår all systemet med särskilda samarbeisavtal i stället skall utvidgas.Sådana avtal skall kunna ingås med en vid krets av , även sådana sominle får svenskt bistånd, t, ex. oljeländerna. Erfarenheten visar emellertidalt dessa avtal är elt svårhanterligt och tungt byråkratiskt instrument. Detskapar förväntningar på svenska insatser som visat sig svåra atl uppfylla.Något universalmedel är därför inte avtalsmetoden, framför allt ersätter deninte fonden som inte har dessa nackdelar. Socialdemokraternamotsätter sig att biståndsmedel anslås till grundkapitalet, som skall uppgåtill 100 milj. kr. är de beredda att använda bislåndsmedel i vissafall för verksamheten inom samarbetsavtalen. Men varför skall vi avvisa attanvända biståndsmedel för en verksamhet, som önskar och som skallbedrivas med de bislåndspoliliska målen som riktmärke? I stället är det ju säatt dessa pengar drar med sig andra resurser utanför biståndsanslaget - ochjusl till biståndspolitiska ändamål. Fondenskall ju få låna upp ytterligare 300 miljoner på kapitalmarknaden för sinverksamhet. Till detta kommer företagens egna insatser i projekten. Alltsåmobiliseras mångdubbelt större belopp av icke-biständsmedel genom fonden. Delär väl använda bislåndspengar med andra ord. Socialdemokraternatycks också ha fält för sig all fonden skall hjälpa de multinationellaföretagen att etablera sig i och att fonden därigenom kommer allförslärka beroende. Men storföretagen klarar sig säkert fondenförutan - det är främst for de medelstora och expanderande småföretagen somfonden blir intressant. Propositionensäger all insatserna skall koncentreras "till projekt av medelstort ochmindre omfång". Och varför skulle en fond som arbetar för Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 4 proiokoll 1978/79:15-16 Inlernationelllutvecklingssamarbete m. m. projekt "i enlighelmed planer" bidra lill ell ökat beroende? Del ärju tvärtom såall u-land efter u-land önskar skapa lönsamma indusirier, jusl därför all manser dessa som en garant för sitt ekonomiska och politiska oberoende. Del kangälla en induslri som radikali minskar importberoendet. Del kan också gälla eninduslri som ger landet större exportinkomster och därmed en större ekonomiskoch politisk handlingsfrihet. Naturligtvisskall man inle blunda för riskerna med utländska ägarintres-sen. U-landel kangenom alt tillåta omfattande utländska investeringar avhända sig en del av sillnationella oberoende, om de utländska investeringarna inte kontrolleras.Därför föreslår också regeringen all SlDA:s möjlighel atl hjälpa allförhandla fram bra villkor skall förstärkas. Del förordas också alt ell mål förfonden bör vara alt överlåta sill engagemang på u-landsparinern när fondensmedverkan inle längre behövs. Fonden bör också, där u-landet så önskar, påannat sätt söka underiätta att det svenska engagemanget övergår i inhemskahänder. Omvi skall kunna föra en aktiv u-landspolitik, behöver vi fler instrument i vårtsamarbeie med . Dessa vill bort frän givare-motlagare-fixeringen ochönskar ett samarbeie präglat av ömsesidiga intressen. Just på industriområdetär del viktigt all eftersträva ell samarbeie som medger all båda parterna tarrisker och ansvar. Då har man möjlighel alt uppnå effektivitet i de nyau-landsföretag som startas. 1andra frågor än industrifonden vill jag understryka den höga grad av samsyn ochenighet som präglade denna propositions behandling i utskottet. Flera av dereservationer som finns rör mera formsaker än innehåll. I fråga omländerkonceniralionen vill man ha ett tillkännagivande lill regeringen istället för alt med en positiv skrivning anse motionen besvarad, vilket ärmajoritetslinjen. Själva den text i vilken las ställning till hur arbetet medall söka minska anlalel länder och seklorer skall ske är däremoi gemensam. Ifråga om stödel lill befrielserörelser finns en reservation av samma karaktär.Man yrkar pä elt tillkännagivande i stället för alt få motionen besvarad med enpositiv skrivning. Jag skulle fåktiskt vilja kalla delta en okynnesmarkering,eftersom i sak majoritetens och minoritetens ståndpunkt är exakt densamma. Ävenmajoriteten konstaterar nämligen att undanlag -som när det gällde humanitärhjälp till - kan förekomma från grundregeln atl stöd till befrielserörelserskall utgå bara i de fall då FN med anslutning från svensk sida uttalat sig försådanl stöd. Andrareservationer är sådana som plikskyldigast görs med hänsyn till tidigareställningstaganden. Det gäller t. ex. , och kapilalutvecklingsfond.Del gäller också IDB. I dessa frågor har redan fattat beslut om deanslag som avgör det svenska engagemanget. Det avsevärda svenska anslaget lillIDA är motiverat av att är den största källan för obunden internationell kredilgivningpä mjuka villkor lill och all banken och isina läneprogram eftersträvat en starkare inriktning på fattigarebefolkningsgrupper. Ibanken verkar vi för att skall få ell starkare inflytande och för allvillkoren för utlåningen skall mjukas upp. Något alternaliv lill finns inte , och det är nogbara i som debatten förs som om vore ellalternativ till . Socialdemokraterna vill att ytterligare skall ökasina bidrag lill denna fond. Till del vill jag säga atl har en långt större bidragsandel än i något annatinternationellt biståndsorgan. Utskoltsmajoriteten anser därför att del ärviktigare att aktivt verkar för all fler i-länder kommer lill sombidragsgivare till fonden, som ju har sin verksamhet inriktad också på defattigaste befolkningsgrupperna. Vadså gäller IDB är del naturligtvis inle rimligt atl, som socialdemokraternaföreslår, nu lämna banken efter det au ingåtl som medlem. Altgöra så snabba kast ulan atl något egentligt har hänt skulle minskatrovärdigheten hos internationella åtaganden. Det är vidare inle såall inriktningen av länen förskjutits mot rikare länder. De 16 fattigaste ellerminst gynnade ländernas andel i bankens totala utlåning har ökat från 35,6 %1976 till 1977. Det rör sig alltså om en ökning med närmare 4 96. ökning har skett för del karibiska området, som ju inkluderar regimer medprogressiv profil såsom , och . Kontinuitetär i hög grad kännetecknande för den svenska biståndspolitiken. Den är enförutsättning för den breda uppslutningen kring u-landsbiståndei. Skulle snabbakastningar förekomma, skulle enigheten minska. Finge svenska folket intrycketatt nyckfullhet och godtycklighet präglar u-hjälpen, skulle villigheten altavslå resurser minska. Del är därför av värde atl den breda samstämmighetenmellan de olika partierna ånyo bekräftats i utrikesutskottets betänkande,liksom det manifesterades i bislåndspoliliska utredningens genomgång avbiståndets motiv, mål och former. Lätmig slå fast en självklarhet: Biståndet är till för skull, I denandan slår propositionen fast all biståndet bör formas "lill ett stöd förde fattiga ländernas egna strävanden all nå ökad självständighet ochförbättrade levnadsvillkor för de fattiga människorna". Ju mer egoistiskamotiv vägs in i u-landsbisiändet, desto svårare blir det atl uppnå dennamålsättning. Därför har jag i bislåndspoliliska ulredningen tagit ställning förprincipen om obundet bisiånd. I proposilionen förklaras att skallarbeta hårt för atl fö genomslag för denna princip och att vi är beredda, somett led i en internationell uppgörelse, alt helt övergå till obundet bistånd.Del är denna klart deklarerade grundinställning som gjort atl jag kunnatacceptera att en mindre del av vårt bistånd t. v. knyts till leveranser avvaror, som mottagarlandet fritt väljer på den svenska marknaden. Bislåndspoliliskaulredningen slog fast atl det finns fyra delmål för vårt bisiånd: 1.Resurstillväxt. Ekonomisk och social utjämning. Ekonomisk och socialsjälvständighet. En demokratisk samhällsutveckling. Mellan tillväxt ochfördelning finns naturiigtvis ett samband. En ökande produktion är inle bara ifiertalet grunden för en bredare resursfördelning, utan en bredareresursfördelning lägger också grunden för en mer stabil tillväxt, som kantillgodose de slora folkgruppernas basbehov. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. in. Ifråga om ell av målen -den demokratiska samhällsutvecklingen -görs nu angelägnapreciseringar. Man utgår ifrån all del i många länder har visat sig svårl atlförverkliga en fungerande demokrati, även om man lar det begreppet i vid mening.Det slås fast all brister i samhällsskicket inie i och för sig utgör hinder föralt inleda eller fullfölja ett utvecklingssamarbete, men också all respektenför grundläggande mänskliga rättigheter är en av de frågor som måsle vägas in ivalet av samarbetsländer. Utskoitei anser nämligen alt kravei på ett folkligtdeltagande i beslutsprocessen måsle gälla alla poliliska system. Del kravei ärväsentligt, även om deltagandet självklart kan ske i andra formerän våra. Jagtycker det är glädjande att vi nu uttrycker oss klan pä denna punkt. Ekonomiskoch social rättvisa är ett huvudsyfte med utvecklingssamarbetet. Denvärderingen skall prägla såväl biståndets utformning som valet avprogramländer. Detta leder lill tvä slutsatser: dels atl biståndet bör koncentreraslill myckel fatliga länder, dels alt biståndet måste nå ul lill de fatligamänniskorna. Målen för biståndet uppnäs självklart lättast om motlagarian-deisregering själv aktivt strävar efter all förbättra situationen för de fattigastegrupperna. All svårigheterna atl nä de uppställda målen kan variera olikaländer emellan är ett faktum som vi måsle acceptera. Vår bedömning av målenmåste la hänsyn till t. ex. vilka förutsättningar för utvecklingsarbetet sområder i mottagarlandet och om förändringar skett i dessa förutsättningar. Eltväxande bisiånd är speciellt viktigt för de fattigaste . Del ökarderas möjligheter all mobilisera egna resurser och påskynda den ekonomiska ochsociala utvecklingen. Volymen är alltså fortfarande viktig. En fortsall ökningav del svenska biståndet är mol den bakgrunden angelägen för alt vi skall kunnafungera som pådrivare gentemot andra länder. Del är därför glädjande ochförpliktande när, trots akuta ekonomiska svårigheter, politisk enighetkunnat nås om atl biståndsanslaget skall överstiga 1 96av BNP och alt en sirävan bör vara, som del Slår i proposilionen, alt biståndetskall utgöra en växande andel av vår samlade produktion. Dellaär en stor och viktig sak. Men vi vet också alt våra relationer till u-ländernainle är och bör vara enbart en fråga om bistånd. Det är därför vi haru-landspolitiken, och i proposilionen görs en satsning pä en aktiv och medvelenu-landspolilik, där vi "på skilda områden medvetet söker beakta u-ländernaslegitima intressen och väga samman dem med våra egna, mera näraliggandeintressen". Naturligtviskan konflikter uppkomma mellan vårt inlresse all främjautvecklingsansträngningar och våra andra intressen - lag t. ex. vårt behov aven rimlig försörjningsberedskap och önskemålen om ell ökal lilliräde föru-landsvaror på den svenska marknaden. är del populärt all skylla våraproblem på övermäktig konkurrens från "låglöneländer", när det isjälva verket ofta rör sig om en annan sak, nämligen au vi hamnat i en sä högkostnadsnivå alt siora delar av vår produktion är särskiltkonkurrenskraftig mol omvärlden i största allmänhet. Delmyckna talet om atl konkurrerar ut oss är i själva verket farligt,eftersom del bäddar för protektionistiska stämningar - stämningar som vi säkertockså får lyssna lill i denna debatt. Ändå vet vi att importen av industrivarorfrån inte representerar mer än ett par procent av hela världens produktionoch atl - med ord - utgångsnivån är så låg "allstörningarna i våra länder varit myckel små jämfört med andra typer avstörningar i våra länder, såsom normala ökningar i arbetsproduktiviteten,introduktionen av ny teknologi och nya material, hämningen av jordbruket,upprustning, nedrustning, rymdprogram osv. Det har i själva verket gjorts ettstort antal empiriska studier som bekräftar delta påstående", säger . a. mol den här bakgrunden som man bör se de problem som tas upp av densocialdemokratiska reservationen med krav på införande av en socialklausul iGATT. Utskoltsmajoriteten anser all den bästa vägen att främja de sociala ocharbelsrälisliga mål, som ligger bakom della krav, är atl direkt siödja fackligasträvanden i , atl aktivt delta i del pågående arbetet med eninternationell uppförandekod för multinationella förelag. Del handelspoliliskasvar som kan sökas inom torde emellertid vara begränsat tillskyddsmekanismernas utformning och tillämpning, dvs. de regler som bestämmernär ett land kan vidta äigärder för atl skydda sin egen produktion. All gälängre än sä skulle otvivelaktigt framkalla beskyllningar för protektionism. Dessutomskall vi komma ihåg att de som ökar sin export av industrivaror ocksåkommer att öka sin import av andra industrivaror - alltså skapa marknader förvåra produkier, vilket ger oss nya jobb. Tvärtom vad man kan tro av den vulgäradebatten är del alltså ett ömsesidigt intresse hos både i-och althandeln dem emellan ökar, och glädjande nog har det funnits en klar tendens idenna riktning . Färdigvaruexportenfrån har ökal i en takt av 15-16 96 per år-trots de mångahandelshinder som existerar . U-landsmarknaderna har också blivit alllviktigare för i-ländernas export. Naturiigtvis får elt ökat tillträde lilli-landsmarknaderna olika effekt i olika . De positiva effekterna blirstörre i med en utvecklad industrisektor. För de fattiga ärdet inle i-ländernas tullar som är del största hindret. Det är i ställetbristen pä exportprodukter och kunskaper om marknadsföring. Både BNP-tillväxienoch exportökningen har därför koncentrerats i av den första, typen somsammanlagt har en tredjedel av u-världens befolkning. De fattigaste u-ländernai och söder om svarar fortfarande bara för 10 96 avu-landsexporlen. Men del viktiga konstaterandet kan vi göra all färdigvarudelenav exporten ökar snabbt och all allt fler länder deltar i den. NärAssar skall ange något påtagligt positivt för utvecklingblir också svaret: "Enligt min mening ärdel ett krav som på lång sikl är hell avgörande, nämligen att ge u-ländernatillgång till våra marknader . exempelvis atl enexpansion av utrikeshandeln varil en myckel viktigt inslag Internationelllutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. i vår egen ekonomiskautveckling under de senaste en hundra åren. Samma sak skulle, i ännu störreutsträckning, kunna gälla för dagens ." Deltafordrar naturligtvis all vi accepterar en omställning av vår egen ekonomi -till nya typer av varor där vi har konkurrensfördelar, främst produkier sombygger pä kvalificerat yrkesarbete och hög teknologi. Vår förmåga lillomställning av våra egna ekonomier blir i framliden enligt detcentrala i vår förmåga atl hjälpa . Dellaär kanske en av de mest väsentliga slutsatser vi kan dra av dagens debatt. Vimåsle se lill att våra inhemska marknader för arbetskraft och kapital behällersin rörlighet. Vi måste hjälpa den enskilda individ som berörs till omställningoch ny yrkesutbildning. Sist men inle minst måsle vi underiätta innovationeroch nyetablering av företag för att få fram de expanderande produkterna ochbranscherna som vi skall bygga vår konkurrenskraft och därmed också insatsernaför vår internationella solidaritet på. Underdelta anförande övertog förste vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. BERTILMÅBRINK (vpk) kort genmäle: Atl fä lill stånd en socialklausul inom , som garanterarlönarbetarna i olika länder elt människovärde, betraktas som protektionism. Ja,sådan är kapitalismen! Ifråga om den föreslagna industrifonden harjag lidigare sagt atl vpk inte sernågon anledning att inrälla denna. Det är inte sant som påstås av denborgerliga biståndspolitikens företrädare alt detta är del bästa sätiei atttillmötesgå krav på en ökad andel av världens induslri och desvenska programländernas inlresse förökat samarbete med svensk induslri.U-länderna har aldrig som grupp begärt investeringar från de imperalisliskaländerna, vilket är vad fondens verksamhet skall syfta lill. De har tvärtombegärt all teknologin skall lösgöras frän de multinationella förelagenskontroll, sä all de kan få lill stånd en självständig industriulveckling och,om de så vill, slippa investeringar utifrån. Detär inle heller så alt det behövs en fondbyråkrali för att ställa kunnande lillu-ländernas förfogande när de vill upphandla kunnande inom svenskt näringsliv.Tvärtom skulle det skötas bältre om SIDA fick förstärkning än om del logs omhand av en fond, där näringslivels inflytande blir siarkare än i SIDA:sstyrelse. Därförbör SIDA:s möjligheter all hjälpa till förmånliga villkor förindustrisamarbetet stärkas. Värt förslag om all ingå ramavtal om ekonomiskt,lekniskl och inlernationelll samarbete med Vielnam, , , Cubaoch andra länder, som strävar efter social och ekonomisk rättvisa och oberoendei förhällande till de kapitalistiska metropolerna, skulle stå iöverensstämmelse med de biståndspolitiska principerna och målen. Denföreslagna industrifonden kommer atl få två negativa effekter. För det förstakommer ytteriigare induslriutflyllningar från de aktuella länderna atl äga rum, för del andrakommer beroende att ytteriigare befästas. Det blir resultatet avden föreslagna industrifonden. DAVIDWIRMARK (fp) kort genmäle: När påslår alt aldrig begärt investeringar frånSverige i den form som den här fonden skall medverka till, så säger hanfaktiskt en osanning. Jag kan avslöja att flertalet av de ministrar och andrarepresentanter för som besöker vårt land och begär bisiånd och andraformer av samarbeie lar upp även denna fråga och framför krav. I bollen pådelta förslag finns alltså ett slarki och klart uttalat u-landsönskemäl. Del äralldeles entydigt. Närutredaren gjorde sin resa i och bl. a. besökte var densluthälsning han fick från den ansvarige fackministern i : "Se nulill atl här blir elt instrument så atl ni kan få med de svenska förelagen iindustriverksamheten i !" Vidarevar rädd för atl dessa joinl veniures skulle medverka till enutfiyttning av induslri och sysselsättning från . Jag vill dä baraerinra om att i den bedömning av kapilalutförseln från som skall skeingår en bedömning även av dessa frågor. Vidare kommer ju fackligarepresentanter att ingå i fondens styrelse. Man kan inte förutsätta att beslutkommer atl fattas i fondens styrelse, om allvarliga och befogade invändningarpå den här punkten skulle resas av de fackliga representanterna. Om eii svensktföretag skall medverka som inlressenl måsle dessutom hänsyn tas till denfackliga styrelserepresenlation och den medbestämmandelag vi har här i Sverige.Även där har de fackliga representanterna inflytande. Delflnns alltså många möjligheter an belysa dessa problem och all undvika negativaeffekter på sysselsätlningen. säger kommunisterna ofta att alla sådana härinvesteringar får negativa effekter pä sysselsätlningen, men sä är del inle.Troligen får flertalet fall positiva effekter på sysselsättningen i ,pä grund av att det blir ökade leveranser frän . BERTILMÅBRINK (vpk) kort genmäle: Ja, vissl har vi en medbestämmandelag, . Men på vilketsätt barden kunnat förhindra företagsnedläggelserhäri landet? Inle på någotsätt, mig veteriigl. Gå ut och fråga lönarbetarna, de som sitter ifackföreningar och i MBL-förhandlingar! Jagvill fortsätta hävda atl inle har begärt den här typen avinvesteringar. Utredningsmannen gick ut och frågade , , ochMalaysia, och de hade vissl sagt alt de ville ha sädana. Men del ärju inleländer som vi skulle kunna ha som samarbetsländer när det gäller värtbiståndssamarbete. Del är möjligl atl man har frågat vissa samarbetsländer:"Vill ni ha de här företagsinvesieringarna?" Man har bara gett eltalternativ. Eller har ni frågat: "Vill ni ha elt samarbeie där svenskastaten - regering, riksdag och bislåndsorganel SIDA - har det avgörandeinflytandet, där vi på bästa sätt skall hjälpa er att få tillgäng tillteknologi, att industrialisera era länder på era egna villkor?" Så harnaturiigtvis inle frågorna ställts. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Sedansäger atl u-landsinvesleringarna inte bara har varit negativaeftersom de också har bidragit till sysselsätlningen både här hemma och iu-länderna. Men om jag inte har alldeles fel så presenterades för ungefär enmånad sedan i en utredning som två LO-ekonomer har gjort. Därsäger de att de påståenden som görs från de borgeriiga partiernas företrädare,om att svenska företagsinvesteringar utomlands skulle ha positiv effekt i vårtland när del gäller sysselsättningstillfällen, inte är sanna. De storasvenska multinationella förelagens ökade verksamhet i länder i tredje väridenhar inte gett några nya sysselsätlningstillfällen här i landet, utan den harminskal antalet sysselsättningstillfällen. Jagvidhåller också alt denna typ av kapitalistisk verksamhet, med svenskamultinationella förelags investeringar i , inle bidrar till attutveckla de här länderna. Tvärtom bidrar den i stället till aU konserveraorättfärdiga ekonomiska system i dessa länder. () kortgenmäle: log upp frågan om effekterna av u-landsinvesteringarna ochhänvisade till att några LO-ekonomer hade publicerat ett material. Jag harinte sett materialet, men oberoende av det finns det många bevis och tecken påalt just u-landsinvesleringarna bidrar lill sysselsättningen hemma. Man kanbara titta på olika där del finns svenska investeringar för att se hurexport och import påverkas. Det finns elt mycket klart samband där. BertilMåbrink upprepar alt inga har begärt några satsningar på den typ avinvesteringar som fonden skall förmedla. Om inle vill ändraåsikt är del hans ensak, men han borde kunna tro mig på mitt ord när jag sägeratt de kontakter som tar med såväl SIDA som UD inrymmer en radönskemål i den riktningen.