prot · G209158 · 1978-12-31 00:00:00 — Vadär det som driver forskaren att forska? All verklig forskning tar sitt urspmngi nyfikenhet, ofta betingad av atl man funnit svaret pä frågan"Varför?" Forskning är atl söka nya och bättresvar på frågor, antingen de erbjuder sig påtagligt i den omedelbaraverkligheten eller uppkommer i förlängningen av en tankelek. Vadbehöver forskare mer än nyfikenhet? Fantasi, karaktär och uthållighet. Papperoch penna, kanske en datamaskin, mestadels någon likasinnad alt tala med, förstimulans, kritik och korsbefruktning av idéer. Behövs något mera? Ja, ellforskningsklimat där intellektuell verksamhet är föremål för uppskattning. Dären förnämlig prestation värderas högre än en medioker. Där man har respekt förkunskap och skicklighet. Där kvalitet ger erkännande och auktoritet. Där delinte finns utrymme för kommersialism och ytlighet, men inle heller förfyrkantig slöddighel i jämlikhetens namn. Kort sagt: en vetenskapligarbetsmiljö där arbetet är ell inre behov, ett privilegium och en glädje. Fördel är nog så all om vi vill all medborgarna i värt samhälle skall göra sittbästa -förverkliga sig själva som del ibland heter-sä måsle man vara aklsam,inte bara om orden, ulan om arbetsbetingelserna, som växlar från område tillområde, och på det här känsliga området är dessa betingelser psykologiska minstlika mycket som materiella. a. att man började sätta vetenskapsmännen under förmynderskap av s.k. samhällsrepresentanier. Men är vi inle alla"samhällsrepresentanier", precis som vi alla, med fl undanlag, är"löntagare"? Bakom detta begrepp döljer sig i ställetpartsintressen, för politiska partier, för fackliga organisationer. Det ärkanske inle flera landstingsmän i universitetsstyrelserna vi behöver, utanflera universitetslärare i landstingen. Sverigeär ell land där ingen hinner tänka - och delta gäller också mänga avforskarna - därför att alla måste siua pä sammanträden om trivialiteter. Denmest behövliga samhällsrepresentanten är måhända den som i en av sina dikter: Eftersomalla är upptagna jämnt och har myckel atl göra är det av synnerlig vikt alt enman går bort från del hela för att på avstånd begrunda vårt faktiska läge inuet och tyda de hemliga lagar som härskar över vårt liv. Ärade samlid, min sängvill betona all världen behöver någon som bor på en ö i en grotta och vakar ochlyssnar vid tillvarons gräns, en andlig spion, en utpost i ingen mans land. Enslingen på skulle kanhända vara tillslörre nytta för utbildningsministern och utbildningsulskottel, när del gälleratt fastställa "de övergri- Forskningoch forskarutbildning m. m. Foiskningoch förskarutbildning m. m. pande politiska målen förforskningen" än FRN, UHÄ och planeringsberedningarna tillhopa. - Om Jagetl ögonblick vore förmäten nog att från min ö - - försöka begrunda värtliiktiska läge i med avseende på "de övergripande politiska målen förforskningen", så skulle jag kanske kunna säga detla: Försökatt få fram en så stor mångsidig och kvalitativt högtstående forskarkader sommöjligt! Detta är inte möjligt om man, som administratörerna nu har lyckatsmed, lill vae pris skiljer forskning och undervisning från varandra ochförvandlar universiteten till yrkesskolor för de unga och allmänbildandestudiecirklar för de äldre. Professorerna måsle leva med sina studenter, intetvingas bort från dem, som beslöt , och dettainle bara för all man lär sä länge man har elever, utan föratt studenternaskall få villring på vetenskapen och söka sig dit. Den som vill sätta sig in ivåra framlidsproblem skall böria med all läsa om del Västromerska riketsnedgång och fall, och den som vill ta reda på hur man skall få fart påvetenskapen bör lämpligen studera hur man organiserade i islutet av , där studenterna var professorernas uppdragsgivare, mendär man inle avskaffade examina ulan i stället såg lill att dessa ägde rum ioffentlighetens skarpa ljus för att säkerställa kvalitet och rättvisa. Men- vad lar det kosta? Utbildningsministern berömmer sig av atl ha höjt IngemarMundebos budgetunderskott med ytterligare ett antal miljoner. Det är duktigtgjort, i sig. Men del är inte mycket Jämfört med industrisubventionerna. 1båda fallen gäller det emellertid överlevnad. Vi skall inte vara rädda för attsatsa på kulturen. Den är, när allt kommer omkring, det enda som överiever. Vadsom är vackert av det som förfärdigats av människohänder i vårt land ärmedeltidskyrkorna och del gustavianska kulturarvet. Sådant fick kosta, på denliden, i detta karga land. Sedanhar vi sektorsforskningen. Utskottet bedyrar dess kvalitet, vilket redan i sigär misstänkt. Det är närmast gripande att finna ulbildningsutskolleisvärderade ordförande som en senlida magisler Pangloss försäkra atlden svenska forskningen utgör den bästa av alla världar och därför är höjd övervarie kritik. Var och en som har möjlighet all Jämföra den vetenskapligastandarden inom hemmamarknadens seklorsforskning med den som krävs inom deninternationellt konkurrerande universitetsforskningen kan Ju se hur detförhåller sig. Detta hindrar inte att utredningsverksamheten päsektorsfronten-en markering som utbildningsministern gjorde i sitt anförande -kan vara nyttig: del ärju där som konsekvensanalysen borde ha sin egentligaförankring, både retrospektivt och prospeklivi och med avseende på sakligaprojekt likaväl som pä ideologiskt motiverade reformer. Låt delta vara delta.Men var varsam med att locka verkliga forskare bort från den smala vägen tillden s. k. samhällsrelevansens fiödande källor - med begagnande av enpariamentarisk parabel kan jag också påminna om att man kan leda en häst lillvaltenhon men inte tvinga den att dricka. Arbetsmiljönoch "forskarkartiären" hör samman. Det finns tre slag avforskarkarriärer: Den första-den besjälade forskaren som följer sin ingivelse och förblir originell ochostyrbar. Sådana kan vi aldrig fl för många av. Den andra - en kader som vuxitupp inom den programmerade forskarutbildningen och som räknar medlivsiidsförsörjning inom sill forskande hantverk genom beställningsuppdrag frånsamhället eller andra. Sådana har vi kanske redan för många av. Den tredje -enforskare som lämnar forskarkarriären för andra uppgifter,medförande sitt know-how till nya arbetsfält. EJ heller dessa kan vi fa förmånga av. Vi bör därför stimulera del andra slaget av forskare att kasta loss ilid och pröva något nyii. Deras forskning bör därvid räknas som merit, om denär meriterande. Vi behöver fler naturvetare överallt, inte minst inomadministrationen. Naluriagarna har förtjänsten atl vara oberoende avregeringsförklaringar. För kort lid sedan hörde vi en sakkunnig ledamol avkonsiitulionsuiskollel säga att med vårt nya statsskick är förstastatsmakten. "De övergripande politiska målen för forskningen" -omdet nu skall finnas några sådana-skall därföravgöras i denna kammare.Regeringen - eller regeringarna - vill nog inte släppa laget om den uppgiften.Utbildningsministern framhöll i sitt anförande att endast regeringen kan haöverblicken. Den riksdag, som på utbildningsutskottets rekommendationavhände sig sitt gamla sjukhus, får nu av samma utskott rådet all också avhändasig sill framlidsstudiesekretariat, som samma riksdag för endast några fa årsedan lyckades vrida ur händerna på den dåvarande regeringen. Del skall nu -enligt uiskoltsmajoriieien - förpassas in under forskningsrådsnämnden,som man kastrerar denna nämnd genom all framhålla dess övervägandeadministrativa funktioner. Jag vill därför varna kammaren: Lät inte lura er,utan välj efler eget skön all rösta på någon UV reservalionerna 2 eller 3. Allrasist, herr talman! läsvärd skrift med titeln , som utgivits inom ramen för SALFO - en av de besynneriiga"delegationer" under FRN, lill vilka ingenting delegerats och somdärför lever elt intressant och utsvävande liv i fullkomlig frihet - har mankunnat läsa atl politikernas uppgift äralt skydda medborgarna mot byråkraterna.Jag har levt iden föreställningen alt den bästa och den sannastesamhällsrepresentalionen utgjordes av riksdag. Den senaste lidensuppgifter om atl ledamöter i allt större utsträckning hämtas urbyråkratin kan kanske förklara en del egendomligheler också inom det område vinu behandlar. Undersnart elt halvt sekels kontakter mellan universitetsförvaltningarna och dem sombefolkar maktens korridorer har "resultatpolitik" ofta varitliktydigt med klerkernas förräderi. "De övergripande politiska målen förforskningen" är sanneriigen inte fler paragrafer och längresammanträden, utan etl återställande av inriktningen på kvalitet, kompelensoch självständighet i universitetens egentliga arbetsuppgifter. Del är pä tidenatt sätta punkt för kulturrevolutionen, här likaväl som i . Delta kräverinsatser från nytänkare inom alla partier. har haft modet atttala ut pä den senaste studentriksdagen. Jag anar en ljusning även inomsocialdemokratin. Låt oss hoppas all de beslut, om vilka vi kan bli eniga,senare skall följas av andra, i ännu slörre enighet -och då med och inte itiot Forskningoch forskarutbildning m. m. Forskningoch forskarutbildning m. m. universiteten ochstudenterna - sä att det till slut skall låta sig säga alt "ur mörkretstiga vi mol ljuset". Idelta anförande instämde () och (). GUNNARRICHARDSON (fp) kort genmäle: Jag skall inte la upp någon lång debatt med i , mennär han påstår atl utskottet har sysslat med formalia och inte med sakfrågor,då berjag alt fl protestera. Vadhandlar propositionen om och vad handlar utskottsbetänkandet om? Jo, de handlarom instrument föratt vi i Sverigeskall fl én samlad, långsiktig och medvetenforskningspolitik. Den handlar om viktiga frågor, som är en förutsättning fördelta, det är FoU-statistik och forskningsregislrering, och del ärsamhällsinriktad forskningsinformation. Det handlarom diverse ting som har medforskarutbildning att göra, och det är viktiga ting. Allt delta utgör basen förforskningen. Del är inte forskning, men del skapar förutsättningar förforskning, och del är inte alldeles oviktigt. GunnarBiörck älskar alt med litet tillspetsade formuleringar gissla vad han och mångamed honom uppfattar som brister eller avarter i dagens utbildningssamhälle,utbildningspolitik och forskning. Kritisk granskning är bra och nödvändig, menom den slår över, föriorar den ofta sin effekt. Jag har svårt att ta allt vadGunnar säger i sina motioner och anföranden pä riktigt allvar. Myckel ärtänkvärt, men jag tycker faktiskt också atl en del ärelt slags raljeri, etlslags kåseri av en politisk estradör. Utbildningsminister har tydligen ett fast grepp omutbildningspolitiken i vårt land. Jag beklagar det inte. höllell anförande i vilket Jag kan instämma på praktiskt laget alla punkler. Dethårda greppet kommer till synes genom enigheten i utskottsbetänkandet och förstoch främst genom all utskottet endast på fyra punkter av de 80 som GunnarBiörck i nämnde har gjort en ändring. Alla andra motionerar avstyrkta.Så fullkomlig irorjag inte atl äralt inte några av motionernahade förslag, vilkas beaktande av utskottet hade medfört en förbättring av forskningsklimateti vårt land. Utbildningsminislernsanförandeutgjordedockettvärdefullt komplement till utskottets betänkande. Det är självklart atl ensamlande bild av forsknings- och utvecklingsarbetet i vårt land inte kanproduceras på kort lid. Del viktigaste är all man har problemen klara för sigoch att man vet hur man vill lösa dem. Frågorom forskning och forskamtbildning har alltför ofta reducerats lill i förstahand frågoravadministrativart,ochdet gäller också här, även om motsatsen. Visst skall forskningen i ett land som vårt ha sina regler,visst spelar fördelningen av anslag en avgörande roll för vad vi kan fä ut iform av vetenskapliga avhandlingar och teknologiskt framåtskridande, men lillsist är del innehållet i forskningsresultaten som spelar roll. innehållet är intejämförbart med innehållet i läroplaner eller firdighelsbe-skrivningar.Vetenskap är förståelser som baseras på teorier och experiment. Atl veta /)(// är en sak - all vela varför är en fråga förforskningen. Manskall bredda rekryteringen lill forskarutbildningen, säger nu utskottet ochinstämmer därmed i propositionen. I den allmänna demokratiseringens tidevarvhar det blivit populärt att bredda. Men att bredda är inte alltid delsamma somall förstärka. 1 många fall är det motsatsen. Forskningär och måste vara en kvalitetsprodukt-och av sä hög kvalitet att del måste varafa förunnat alt kunna ägna sig ål den. Kriteriet på en forskare skall vara lämplighet- så utomordentligt definierad av i - och närlämpliga personer avslår eller avhålls från att forska, då måste förhållandenainom forskarutbildningen förändras och forskarnas situation förbättras. Dennedåtgående trend vi upplever när del gäller rekrytering tillforskarulbildning varslar illa om vårt lands framtid. Den måste brytas-del ärriktigt - genom en ökad nyrekrytering, men det skall ske genom atl flerpersoner som är lämpade för forskning fa genomgå forskarutbildning, inte genomatl man sänker kvalifikationerna för antagning så all fler får behörighet attforska. Utbildningsutskottetsanammande av att 80 poäng skall ge allmän behörighet får, som jag ser det,uteslutande gälla i de fall avslutad grundutbildning omfattar 80 poäng. Dentraditionella högskoleutbildningen omfattar en grundutbildning om minst 120poäng, och del måste vara självklart alt en avslutad grundutbildning skall vararegel för antagning till forskarutbildning. Ensak är atl antas lill forskarutbildning. En hell annan sak tycks vara altavlägga forskarexamen. Det var mycket positivt atl höra utbildningsministernberöra det faktum atl allt färre avlägger forskarexamen, trols att antaletnärvarande forskarstuderande är högre . Pä den tid när doktorsexamenlog i medeltal avlade grovt räknat var tionde forskarstuderande examenvarie år. Sedan dess-och särskilt efler genomförandelav den nyaforskarutbildningen - har antalet forskarstuderande stigit kraftigt och på 20år mer än fyrdubblais. Enligt studieplanerna skall examen avläggas efler 4 årsstudier, någol som vi moderaler ställde oss synnerligen skeptiska lill närriksdagen beslutade om den nya forskarutbildningen. S. 45 och 46 i utskottets betänkande visar hur verkligheten ser ut. Avca 12 000 närvarande forskarstuderande 1977 avlade ca 750 examen. Av 66forskarstuderande på velerinärhögskolan avlade 1 examen . Vadgör alla de andra? Hur stort är det definitiva bortfallet och vad beror det på?Har vi fel forskarstuderande? Detär etl slöseri med personella resurser när många tusen stannar kvar iutbildningen i stället för de avsedda 4 åren. Kanske borde regeringen ochulbildningsulskoltel ha ställt sig frågan,om man inte i första hand bordeeftersträva åtgärder för alt hjälpa dem som redan är i forskarutbildning istället för att sänka behörighetskraven. Forskningoch forskarutbildning m. m. Forskningoch forskarutbildning m. m. Dennedgång av antalet sökande lill forskarutbildning som vi nu märker äremellertid oroväckande. Den har sin grund bl. a. i att alltför fa skaffar sigerforderlig grundutbildning. Man läser enstaka kurser och skaffar sig inte de60 eller 80 poäng i ett ämne som ger den särskilda behörighet som vanligtvis ärnödvändig. Framtiden blir inte ljusare, om vi sänker kraven pä den allmännabehörigheten. Delmåste också löna sig alt genomgå forskarutbildning. Del är endast elt fåtaltjänster som kräver forskarexamen. Felet ligger inte bara hos del allmänna, därutbildningsministern nu förebådar förbättringar, glädjande nog. Inom denprivata sektorn är förhållandena likartade. En genomgång av lönesättningen förakademiker med och utan forskarexamen visar på onormalt små löneskillnader. Änlägre blir netloskillnaderna genom alt marginalskatterna i dessa inkomstlägenslår hårt. Om därtill läggs slörre studieskulder är de ekonomiska förhållandenaför vetenskapligt meriterade personer ofta sämre än för andra. Etlannat skäl, herr talman, för den minskade viljan till längre studier kan varaden vändning samhällsdebatten tagit . Forskning, kunskap ochvetgirighet har blivit någol skrämmande - man talar hellre om smäskalighet ochJordbundenhet. Men harsagt all om vårt sökande efter sanningenskulle föra oss till helvetets portar skulle vi knacka på och söka komma in ochfinna sanningen. Men det är allt färre som vill knacka pä. Det är mängasom i stället sätter upp andra värderingar än kunskapens av rädsla fördelmoderna helvetet och för en okänd framtid. Den rädslan yttrar sig ocksä i enökad vilja att styra forskningen. Forskningenmåste fa vara fri i sitt sökande. Varie anslag mot den friheten flr vi förreller senare dyrt betala. På oss politiker ligger ansvaret atl användaforskningsresultaten, men inte all av rädsla för resultaten i förväg ange demgenom styrning. vetenskapen har sina företrädare också i vårt land, ävenbland politiker. Antiintellektualismen breder ul sig. På moderat håll anser vialt del viktigaste medlet atl bekämpa osaklighei, vidskepelse och osanning ärforskningens frihet men ocksä forskningens kvalitet. Jag har begärt ordet ytterligare en gång, bl. a. på grund av den somjag tyckte märkliga avslutningen på anförande, där han sadeatt forskningen och forskarutbildningen varil styvmoderligt behandlade under desocialdemokratiska regeringarnas tid men att del nu blivit bättre sedan vi flttborgerliga regeringar. Jag har tidigare i debatten pekat pä statistiskacentralbyråns statistik, som visar att satsningarna pä forskningen har minskatrelativt sett under de borgeriiga regeringarnas tid. Jag tycker inte atl det ärsnyggt alt man utan några som helst bevis slänger ur sig ett sådant här allmäntpåstående om atl forskningen och forskarutbildningen skulle ha behandlalsstyvmoderligt. I verkligheten förhäller det sig tvärtom. Denborgerliga trepartiregeringens tid har varil ett mörkt skede i svenskparlamentarisk historia under 1970-talel. Det gäller industriinvesteringar och andra saker, och detgäller delvis även delta område. Jag undrar vad har föreslagiti fråga om ökade satsningar på forskningens och utbildningens område tidigareunder 1970-talel. Under hela 1970-lalet hårde borgerliga ändå haft flerriksdagsledamöter än vad socialdemokraterna har haft. Enannan sak som Jag tycker att det är viktigt atl notera är att inlegodtar stöd lill forskning som initieras av arbetstagarorganisationerna. Dessaorganisationer bör, som man säger i sin reservation, ha ekonomiska möjligheteratt själva bekosta sin forskning. Vihade hearings i forskningsrådsutredningen med LO, TCO och . Dessa hearingsrefereras i forskarrädsutredningens betänkande. Del framgår där att samtligatre organisationer kraftigt betonat att de icke har tillräckliga resurser attbygga upp en kompetens pä detta område och än mindre alt själva salsa påangelägna forskningsprojekt. Samlidigl pekar man på arbetsgivarsidans övertag,på grund av den överiägsna lillgången till och kontrollen över företagensresurser, när del gäller all initiera forskning. LO och TCO samt även SACOpekar på hur viktigt det är atl de fackliga organisationerna tar initiativ forskning utifrån människornas erfarenheter ute på arbetsplatserna. Del ärsynnerligen viktigt atl denna forskning kommer till stånd. Det gällerarbetsmiljö, arbetsorganisation och mycket annat. Det måste vara ett stortsamhällsintresse atl vi får en omfiuiande sådan forskning. Här kan vi alltså sehur ställer sig på samma sida som de verkliga makthavarna iarbetslivet. De står ensamma mot en enig löntagarfroni, beslående inte bara avLO och TCO ulan även av . Därför kan Jag understryka vikten av vad EvaHJelmslröm var inne pä, nämligen atl man i arbetarrörelsens forskningsprograminte kan bortse från maktfrågorna. har vi arbetat fören ökning avlönlagar-och samhällsinfly landet närdet gäller forskningen. Del skall villigterkännas atl den reform som vi beslutar om innebär framsteg på det härområdet. Det är viktigt att fortsätta på den vägen, vilket inte minst bevisasav nej till stöd åt av löntagarorganisationerna initieradforskning, trots alt pengarna kommer från arbetarskyddsfondenskapitalbehållning och är lill för miljöfrågor och forskningsfrågor inomarbetslivet. TillEva HJelmslröm vill jag säga all vi beträffande forskares tillträde tillarbetsplatserna har framhållit i vår motion, atl leder inte de pågåendeförhandlingarna lill etl avtal som är tillräckligt bra, är det nödvändigt meden lagstiftning. Tillsist vill Jag uttrycka mig litet kritiskt mot utnyttjandet av de debatlreglersom vi har kommit överens om i uiskouet. harju haft tre talare idenna fråga, medan socialdemokraterna fick meddelande om atl de endast fickanvända högst . Forskningoch Jörskarutbildning m. m. () kortgenmäle: Jag uttryckte mig på följande säll. Forskning och forskarulbildningbehandlades styvinoderligi under del socialdemokratiska regeringsinnehavet,ävenom vissa insatser-och del sadejag med tanke pä vad Forskningoch förskarutbildning m. tn. tidigare yllral-gjordes mot slutet av delsamma. ,då vi laktiskl hade medel tillförfogande för atl göra insaiser på olika samhällsområden, gjordes enligt minmening icke de insaiser när del gäller forskning och forskarutbildning som manborde ha gjort. Man satsade mer på andra områden. Del är alltså en relation somdel här är fråga om. Jag behöver inte säga mer om detla - del torde vara ganskaklart även för . EVAHJELMSTRÖM (vpk) kort genmäle: Det var Ju välkommet alt äntligen insåg all forskningenockså är en maktfråga och att det är det som är själva kärnpunkten, som viborde diskutera när vi säger alt vi skall diskutera priorileringsfrågan. Delhade emellertid varil ännu mera välkommei, om detta hade kommit till uttryckockså i praktisk handling. gungar faktiskt socialdemokraterna tillsammansmed alla de andra, även med , utom belräffande detaljfrågor. Delräcker om Jag lar två exempel. berörde själv ett av dem,nämligen frågan om mer resurser till fackföreningsrörelsen för forskning. Vihar krävt detta i vår motion, och vi har också krävt att vederbörande självaskall la avgöra fördelningen av medlen. Delta går emellertid ett enhälligtutskott emot. Vidarehar vi pekat på att fackföreningsrörelsen behöver inträde i större ulslräckningi alla beslutande organ när del gäller olika forskningsfrågor. Vi har ställtdet kravet som också LO och TCO står bakom. Men ett enhälligt utskott,däribland också socialdemokraterna, har avvisat kravet. Slutligenarbetslivsforskares tillträde till arbetsplatserna. Jag frågor miig: Var stårsocialdemokraterna? Å ena sidan går ut och kräver lagstiftning.Fackföreningsrörelsen demonstrerar ocksä för detta. Å andra sidan sittersocialdemokraterna här i , då man har möjlighet att lagstifta, ochsäger all det här skall MBL fl la hand om, vi flr avvakla och se. Vilketben skall man slå pä och hur länge skall arbetarklassen behöva vänta pä att fäen forskning som slår i dess tjänst och inte i företagens? () kortgenmäle: Jag skall inte förlänga den här debalten så mycket. Jag vill bara taupp vad sade om att del inte hände så mycket i börian pä1970-talet. Men samtliga de utredningar som ligger till grund förde beslut viskall fatta här startades ju -forskningsråds-utredningen , forskarutbildningsutredningen ochSTU-ulredningen 1974. Det togs alltså under socialdemokratins regeringstidordentliga initiativ till att skapa förutsättningar fören aktivareforskningspolitik. Sedan kom också en ökad satsning. EvaHJelmslröm frågade var socialdemokraterna står när det gäller forskarestillträde lill arbetsplatserna. Vi har klart uttryckt i vår motion att om pågående MBL-förhandlingarinte leder fram till ett avtal är del nödvändigt att en lagstiftning kommertill stånd. STIGALEMYR (s): Jag begärde replik när i vände sig till mig.Talmannen föreslog atl Jag i stället skulle begära ordet nu efter de anmäldatalarna, och det här bli alltså etl myckel kort inlägg. SåvälGunnar som har riktat kritik mot ulbildningsulskolteloch betecknat det som bara etl verkställighelsorgan ät regeringen när detgäller de propositioner som kommer från . Del där ärgrovt orättvist och okunnigt. har denna vår föreslagitmassor av ändringar i förslag från . Det har skettunder påtaglig irritation från departementet.