prot · G20994 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:94 Fyllnadsvaltill utskott m. m. § 1 Fyllnadsval tillutskott m. m. TALMANNEN: Som ny suppleant i försvarsutskottetefter har partigrupp anmält AxelKristiansson. Somny suppleant i kullumlskottet efter har centerpartietspartigmpp anmält . Somny medlem i efter har centerpartietspartigrupp anmält . Om statens medverkantill utvecklingen av svensk bilindustri Talmannen förklarade därefter valda till suppleanti försvarsutskotlel Axel () suppleanti kullurulskotlet (c) (för tiden intill dess valnästa gäng ägde rum) ThorbjörnFälldin (c) § 2 Om statensmedverkan till utvecklingen av svensk bilindustri Industriministern erhöll ordet för attbesvara Per () anmälda interpellation, 1978/79:135,och anförde: Per har frågat mig om regeringen är beredd att lämna enredovisning av sina planer för statens medverkan till goda förulsätlningar försvensk bilindustris framtid. Bilindustrinär av stor betydelse för framlid som industrination och för enfortsall utveckling av vårt välstånd. Enligl min mening är det angeläget atl desvenska bilinduslriföretagen kan vidmakthålla och befösta sin slällning somframgångsrika bilproducenter i internationell konkurrens och därmed skapa inkomsler,sysselsättning och tillfiöde av utländsk valuta. Densvenska bilindustrin har atl tävla med stora utländska bilinduslrifö-retag.Konkurrensen är hård, inte minst i fråga om personbilat Föratt kunna överlevapä läng sikt måste svensk bilindustri bedriva en intensiv utvecklingsverksamhetDella gäller framför alll personvagnssidan som är särskilt i blickpunklen.Nya modeller och modellvarianler måste ulvecklas Om statens medverkan till utvecklingen av svenskbilindustri a. tillgodoser kraven pä säkerhet, bränsleekonomi och skonsamhel molmiljön. Produktförnyelsen kommer därför att behöva vara mer genomgripande äntidigare. Nya material kommer alt användas för alt minska bilarnas vikt ochbränsleåtgång. Utvecklingskostnadernaför atl ta fram nya bilmodeller och nya komponenter kommer att öka och ställakrav pä stora finansiella resurser. Jagär medveten om alt svensk bilindustri står inför stora kraftprov inför1980-lalet. Det var därför beklagligl all de försök som hargjorts all förstärka den svenska bilindustrins struktur har varitresultat-lösa. Nyainitiativ mäste nu tas i syfte all stärka bilindustrins framtidsutsikter. Delfinns emellertid för den skull inte anledning lill brädslörtade åtgärder frånstatens sida. Del är enligl min bedömning dessulom ytterst osannolikt atl någonenkel, slutgiltig lösning pä bilindustrins långsiktiga problem står lill buds. Regeringenavser alt föra en politik som syftar lill atl skapa goda lillväxibelingelserför svensk indusiri i allmänhet och därmed också bilindustrin. Denförstärkning av företagens slällning som skett är f ö. till stordel ell resultat av de ekonomisk-politiska åtgärder som vidiogs under åren 1977och 1978. Komplellerande industripolitiska åtgärder kan komma atl behövavidtas, men jag vill betona all bilförelagen själva och deras inlressenler iförsia hand har ansvar för branschens utveckling. Enligtmin bedömning, som jag delar med bilinduslriulredningen, bör de svenskabilförelagen pä vissa områden kunna samarbela med varandra och bygga ut sittsamarbele med utländska biltillverkare, bl. a. i syfte all reducerautvecklingskostnaderna. Del bör också finnas goda förutsättningar lill ellnordiskt industriellt samarbele om komponenter och malerial lill bilar. Bilindustrinsutveckling mäste fortlöpande följas och analyseras i samråd mellan samhällel,företagen och de anställda. För alt ge della samråd en fast form kommer jaginom kort att föreslå regeringen all etl branschråd för bilindustrin inrätias. PERBERGMAN (s): Jag tackarstatsrådet för svarel. Jagvill pä förhand be om ursäkt för aU jag kan komma aU bli någol osammanhängandei mina kommentarer lill svaret. Jag hade nämligen räknat med aU det skulledröja en eller innan jag fick det, och den liden skulle jag haanvänt till att göra läsbara noteringar för mina kommentarer. Jag befarar altde noteringar jag nu har knappast är läsbara ens för mig själv, men jag skalltrots allt försöka atl klargöra min reaklion på del svar som statsrådet harlämnat. Vidläsningen av svarel finner man atl del är snyggt och prydligt och välgenomtänkt fram till s. 2, försia meningen på andra stycket Efter den meningenupplöses svarel i en rad gammalliberala funderingar om hur näringslivet börfungera, och del utmynnar i söndertrasade länkar som pä intet sätl ger beskedom vad regeringen länker göra eller vad regeringen tyckeralt man bör göraföratt klara svensk bilindustrins framlid. Men de här tankarna är kanskesvarels egentliga innehåll, och jag skall kommentera några av de meningar somslår på s. 2. : "Det finns emellertid för den skull inle anledning tillbrädslörtade åtgärder frän statens sida." Självfalletbör man aldrig handla brådstörtat Man skall naturligtvis undvika det, för panikärju inle bra. Men vi har under mänga år velat vad som är att vänta när detgäller bilindustrin i vårt (and och r andra länder. Vi vet vilka krav somkommeratl ställas pä bilarna framöver. Vi harju nu tillgäng till data, och vihar mätbara regler som är uppställda förden marknad bilarna skall säljas pä.Amerika har pä den punkien varit föregångare och ställt upp krav som allabiltillverkare världen runl försöker finna möjligheter all uppfylla, sä att dekan sälja sina bilar i millen pä 1980-lalel och därefter. Inomsvensk bilindustri har man pä samma sätl tagit flera livskraftiga initiativ föratt kunna bemästra de framlida svårigheterna och för atl skapa nödvändigaresurser för att klara den kommande utvecklingen. Dessa försök har man sombekant inte lyckats genomföra - lyvärr. Dendiskussion som förts har varit myckel öppen, och det för vi nog lacka Volvoför. är ett unikt förelag också i det avseendet atl del har en ovanligöppenhet gentemot offentligheten när del gäller företagels förutsättningar,betingelser och grunder för vad som gäller för dess framlida verksamhet - delhade varit skönl om vi hade hafl samma öppenhet inom andra företag i det härlandet. haralltså gett oss möjligheterall bedöma vad del är som krävs avbilbranschen och av olika parter i sammanhanget Vi vel således var bristernaligger. Vi behöver inte diskuiera vilka motorer, transmissioner och alll vaddel heter som skall lill för att möla de kommande kraven, ulan vår roll är rältenkel. Från den utgångspunkten all alla bedömare inom branschen och alllbranschkunnigl folk har talat om för oss vad som gäller är det nu alltsåpengarna och flnansieringsmöjligheierna som fattas. Del är i det avseendeislaten bör komma in och ge ett besked. Nästamening i svarel lyder: "Del är enligt min bedömning dessutom ytterstosannolikt atl någon enkel, slutgiltig lösning pä bilindustrins långsiktigaproblem slår lill buds." Denmeningen för man kanske belrakla som ett olycksfall i arbeiet Jag irodde förslatl del var etl citat ur som jag läste, men tanken ärkanske att meningen skall citeras av Del verkar som om slalsrådelpåverkats av sill nya umgänge här i Siockholm, för pä flnns detjuingen som iroraii det finns nägra enkla eller slutgiltiga lösningar påbilindslrins problem -jag förstår inte vem del är som har kunnai tänka en sådandjupt lanke. Frågan är självfallet mycket komplicerad. Även omstatens och samhällels roll kan vara enkel, så är själva huvudfrågan myckelkomplicerad. Effekterna av de åtgärder som diskuteras är också myckel osäkra förframliden. Men del innebär inle all man skall underlåta att handla. Nägonslutgiltig lösning pä problemen finns alllsä inte, men det finns en lösningförde närmasle åren framöver-den saken är absolut klar. Del står all i förstahand intressenlerna-och del är då akiieägarna omjag Om statens medverkan till utvecklingen av svenskbilindustri 0/77Statens medverkan till utvecklingen av svensk bilindustri kan lyda det här språketräll-skall svara för utvecklingen. Del är klart all de har etl stort ansvar,Inlressenler av olika slag harju dokumenterat sin syn pä hur del här skallskötas. Men de har salt krokben för prakliskl laget alla andra som har haft ellintresse: slaten, kommunerna,anslällda av olika kategorier ochföretagsledningar. Därför har det inle funnits någon möjlighel alt medinlresseniernas hjälp finna prakliska lösningar pä de här problemen. Det är däman tycker alt slaten kunde ta på sig rollen alt ge etl besked och säga att denär villig att släppa till resurser Man frågade en gäng och fick etl svar somfödde Norgeavialet som sedan sprack. ger del statsråd som har hand omfrågorna samma svar, och det tyckerjag är mycket beklämmande. Statsrådet stödersig på det som kallas bilinduslriulredningen.Ordet kan missbrukas, menutredning är del ju inle fråga om. Det är någonting avsomnat och överspelat.Man sade bara atl frågan skall analyseras, att man skall se på saken ochinformera sig. Man skall fortsätta atl vara åskådare. Detfinns några funderingar som statsrådet harlagil upp och som jag hyserbelänkligheter mol, nämligen detta atl man kan tänka sig elt samarbele meduiländska billillverkare. Pä den punkien bör man vara yiteriigt försiktig. Vivet ju alt de svenska bilindustrierna är små i jämförelse med de utländska. Ochsamarbete när man är lilen är sällan bra. Vi vet ocksä, och det är rätt okänt,alt vi i vissa avseenden är stora. är en slor serie, jämfördmed serierna i alla internationella bilföretag. Och det är en märklig sak. Delär klart att de andra bilföretagen harmänga komponenter som ingäri de olikabilserierna, men som bilmodell är 240-serien en myckel stor serie och ulgör etlgott underlag för utveckling av denna speciella typ. Delfinns ju i tekniskt kunnande, teknisk fantasi och vilja till utvecklingpä del här området som står sig gott i utländsk konkurrens. I vissa avseendenligger man före, men man saknar vad de andra har: de ekonomiska resurserna.Eftersom den svenska bilindustrin inte själv kan fö fram dessa resurser lyckerjag, och många med mig, alt del är samhällels gemensamma sak atl la framresurserna och detla just föratl trygga sysselsättningen inom de verksamheter somulgör bilindustrin. Sedanslår del i svarel all det finns "goda förulsältningar till elt nordisktindustriellt samarbele". Jag vel inle med vilket mätt man mäter, men juslnu kan man inle kalla förutsättningarna för goda. Jag vill inte säga atl de ärdåliga, men goda är de i varje fall inle just , fast vi trodde etl slag altde var del. Nusäger slalsrådel att man skall tillsätta elt branschråd. Det är också atl tatill, eftersom del endasi rör sig om två förelag. DeUa branschråd skall följautvecklingen och analysera den, så att man på åskådarplats kan följa spelet.Del iniressani är emellertid vad regeringen anser bör ske för att den svenskabilindustrin skall ha en framlid. Vi vet, som sagt, vad del gäller, vi vet attdet krävs ett utvecklingsarbete som kostar myckel pengar. Biltillverkningen iSverige är för liten för alt, i konkurrens med utlandet, nu bära de mycket högautvecklingskostnader som behövs för atl klara de nya kraven på 1980-talelbeträffande bränsleåtgång, avgaser, buller och säkerhet. miska resurser, och härbör alltså staten kunna slälla upp. Frågan berör ju inle bara i ,efiersom endasi en mindre del -ca 16 000 personer -är anslällda där. Jag ber omursäkt för att jag bara talar om , eftersom resonemanget också gällerSaab, men det är klart atl man helst lalar om del som ligger en närmast omhjärtat. har ell 30-lal företag runt om i landel i 20 kommuner frän norrtill söder- frän och ända ner till Olofsiröm: i , ,, , , , , osv. Och delrör sig om 60 000 anställda i dessa olika företag. Lägger man sedan till Saabkommer man upp till etl stort antal människor. Dehär företagen har inte besvärligheter . De går bra . Det kan svängasnabbi, efiersom valutorna kan ändras snabbt -det skall vi ha klart för oss.Men just nu gär de bra, och de säljer ocksä för ganska lång lid framöver. Detär alltså ingen akut silualion, och det rör sig inte om krisförelag. Det ärlivskraftiga företag med vilja i sig och uppslutning från alla i företagen-bortsett från des. k. intressenterna som spelar egendomliga roller i sammanhanget.Men alla andra berörda ställer upp och tror på företagens framlid. Detsom nu gäller för oss är atl vi mäste se till att ställa upp med det somföretagen själva inte kan slälla upp med men som behövs för atl åstadkomma engod utveckling av svensk industri. De här företagen har inga bekymmer . Det ärinte inom bilindustrin som det är inom många andra områden i svensktnäringsliv, där det måste göras brädslörtade insatser, där man handlar i panikför att rädda sysselsätlningen när företagen slår på ruinens brant - där maninle har goda framlidsutsikter och egentligen har svårt att formulera sådanamotiv för alt fylla upp sysselsättningen. Härhar man en framtidsinduslri. Man har teknisk kompetens, fantasi och vilja tillutveckling - men man saknar de ekonomiska resurserna för att kunna vara med iframtidens produktion och försäljning av bilar. Det är fräga om 1980-talelsslut, men besluten måste fallas . Det är nämligen nu man måste veta att mankan satsa pä en utveckling. Medhänvisning till det anförda vill jag fråga statsrådet: del bara ett branschråd,som skall skaffa sig kunskaper för atl tillgodose nyfikenheten hos regeringenoch andra om vad som händer, som behövs?Är det inte tvärtom så atl man måslekunna ge besked om en viljeinriktning: Vi ställer upp! Är regeringen beredd atlsläppa till pengar för alt kunna vara med och finansiera framtida bilindustri iSverige? Omstatens medverkan till utvecklingen av svensk bilindustri Om det råkar vara så atl man både är ledamot av den här kammaren ochhar levt inom svensk bilindustri sedan sluiet av 1940-talel, är det svårl altundvika atl ta lill orda i den här debatten. Del är glädjande att konstateraatt det, såvitt jag förstår, råder enighet mellan induslriminislern ochPerBergman om bilindustrins stora betydelse för . Omstatens medverkan till utvecklingen av svensk bilindustri alltid varit lika klar föralla. När jag kom in i hanteringen klappade äldrebilhandlare, som representerade de 'stora importerade märkena, mig pä axeln ochsade: Käre vän, den där lilla smedjan pä skall du inle salsa dinframtid på. - Den där lilla smedjan på och smedjan i harsedan av egen kraft utvecklats på etl sätt som gör atl det är berättigat atllala om alt de nu är nyckelindustrier med mycket slor belydelse för vär framtidsom industrination. Lålmig böria med att stryka under all del särskilt är på den tunga seklorn -pålaslvagnssidan -som del etablerats en konkurrenskraftig svensk bilindustri.Denharvuxilframien hård konkurrens-även inhemsk sådan. Vi skulle aldrig ha haftockså den andel av världsmarknaden -och den böriar bli ganska stor - som Scaniaoch tillsammans har, om man inte hade hafl ocksä den iniernakonkurrensen. Jagskulle också, även om det är att tala ännu mer i egen sak, vilja erinra om attbilar och bilindustri inle bara är produktion utan också, som del numera heter,marknadsföring. i väriden kallade vi det bara försäljning. Även på denpunkten haren utveckling ägt rum som i vissa avseenden är enastående i väriden- en utveckling där man har byggt samman en bra produkt med en bra service, ettsätt att ge konsumenten trygghet i användningen. Även i del avseendet har vi,som sagt, i långa stycken varit internationellt ledande. Atldet nu är självklart alt vi skall gå vidare och att man därvid har anledningalt uppmärksamma även den finansiella sidan av saken tyckerjag är riktigt kan väl ändå i delta sammanhang erinras om alt det inte alltid varit likasjälvklart att man från samhällets sida skulle tillhandahålla kapital. Jag var medom atl provköra PV 444 på backiga gator . När mansenare inom , med i spetsen och efterledningsskiflet med ,beslöi sig för alt salsa på den amerikanskamarknaden var del inle med stöd av kapital frän samhällel. Tvärtom ansåg dendåvarande regeringen att det var elt myckel äventyriigt företag, som manförvisso inte borde stödja ens med krediter. Del ärju skönt all man har tänktom även i del här avseendet. Jaghar elt direkt önskemål alt framföra, som väl inle är nytt förinduslriminislern, eftersom del har aktualiserats i nägra olika sammanhang avden samlade bil- och motorbranschen, nämligen atl man nu frän statsmakternassida tar ansvaret för en samordning av både befintliga och tilltänkta lagar ochförordningar pä della område. Vi kan inte fortsätta, som vi har gjort ,att falla beslut som är så dåligt samordnade. Del finns exempelvis klarasamband mellan krav pä säkerhet, avgasrening, bensinförbrukning osv., som göratl sådana frågor inte kan lösas oberoende av varandra. Jagtror all del vore riktigast atl försöka samla alla ärenden som berör dennavikliga indusiri och denna betydelsefulla marknad under nägon ansvarigbefallningshavare i kanslihuset Om det nu aviserade branschrådet kan få bliupptakten lill en sådan ordning, är del väl all hälsa med tillfredsställelse.Jag vill dessutom understryka atl utöver kravel på samordning inom vårt landmellan olika bestämmelser kräver denna utomordentligt internationella bransch även samordning iförhällande till internationella bestämmelser. Svensk bilindustri är, även omden är förhållandevis slor i , dock den bilindustri som har den minstahemmamarknaden. Det är alltså på exportmarknaderna som vi skall klara densvenska bilindustrins framlid,och därför måsle vi inordna oss i del storainternationella sammanhanget. Vi kan inte leva med föreskrifter ochbestämmelser som är skräddarsydda enbart efter vår egen högst individuellauppfattning. berörde eu problem som viju ofta stöter pä i värtmycket komplicerade samhälle-ofta re ju mer komplicerat del bliroch ju flerakomponenter som är verksamma pä elt och samma område. Det gäller ingredienser ien helhet, som ändå av arbetsmässiga skäl måste behandlas sektorvis inom olikadepartement, verk, organisationer osv. har man behov av atlsammanföra dem "pä tvären", så atl de inle motverkar varandra och såatl inle enögda beslut träffas. Detlagäller nalurliglvis ocksä inom bilindustrin liksom i sättet all beaktamiljöproblem, frågor om bränsleekonomi och liknande. Jag häller helt medSven-Olof Träff om alt det är önskvärt och behövligt alt sådana synpunkler samordnas,men kan man konstatera all det är ganska svårt atl genomföra. Lätmig också säga, alt bilbranschrädel naturligtvis inte kan lösa Volvos ellerSaabs problem. Vi har inga överdrivna föreställningar om del och kanske inteheller om möjligheterna att fä lillgång till företagens innersta tankar genometl sådanl organ. Men det är myckel som man ändå skulle kunna klariägga genomelt bilbranschråd. Man kan studera eflerfrågeutvecklingen i och iutlandet. Man kan siudera och sammanföra information om konkurrenlförelagensåtgärden Och man kan bland mycket annal i ell sådanl branschråd, där olikaintressenter skall medverka -jag kommer atl för Per strax uttolkabegreppet intressenter, som han hade fött om bakfoten - diskutera lagsliftningom bränsleåtgång, säkerhetsföreskrifter och avgasrening, regler förtypgodkännande och många andra saken Jag läser jusl nu i själva verketinnantill i elt preliminärt utkast lill instruktion, vilket visar atl vi harvarit inne på samma lankegångar som Låtmig sedan övergå till atl bemöta Per . Han tyckte, efter alt ha instämti min inledande beskrivning av situationen, atl det var närmaslGrönköpingsmässigt atl över huvud tagel fastslå all del inte finns enklalösningar och inte heller några slutliga lösningar, varefter han snabbiövergick till atl själv anvisa enkla lösningar. Vi velju precis vilka krav somkommer alt ställas, sade han, och det finns ju en mycket enkel lösning avsiatens roll i sammanhanget. Jag anser inte del. Meninnan jag gär över till att diskutera det, vill jag beröra Per Bergmansresonemang om begreppet intressenter, som han uppfattade som liktydigt medaktieägarna. Ja, de är förvisso inlressenler, och legitima intressenter, mensjälvklart är ocksä facken inom bilindustrin intressenten Jag trodde det varganska självklart alt man lade in dem i begreppet Del finns också andra Omstatens medverkan utvecklingen av svensk bilindustri Omstatens medverkan till utvecklingen av svensk bilindustri intressenter,underieverantörer l.ex., som starki berörs av utvecklingen. Men när det gällerde här bedömningarna inom förelagen är del naturiigt all det är de inomföretagel befintliga intressenterna som i försia hand medverkar. Nåväl,Per är också på etl annal område klar med sin bedömning och sinarekommendationer. Han varnar nämligen bilföretagen och regeringen för samarbelemed utländska tillverkare. Den varningen kommer kanske litet senl, för desvenska bilföretagen, som ju Per i varje fall i det ena falletlovordade för deras attityder, bedriver redan en omfattande samverkan medutländska biltillverkare på komponenlsidan, inte bara så atl man köperkomponenter utifrån - det gör de svenska personbilsföretagen internationelltsett i ovanligt hög grad - utan man gör det delvis också i samverkan med andrabillillverkare. Och det i sin tur ärju ett uttryck för del förhållandet attmedan en optimalt dimensionerad sammansäiiningsfabrik -,, m. fl. ärju samman-sältningsfabriker - dessbätire för icke behöver vara särskilt slor, så är när det gällertillverkning av komponenter och särskilt en del tunga komponenter den optimala,den mest konkurrenskraftiga serien myckel stor, i mänga fall avsevärt större ände svenska bilföretagen själva kan efterfråga. Det är därför ingen slump alt desvenska bilföretagen redan i så hög grad samverkar med utländska tillverkare. Isjälva verket kan man iaktta en stigande tendens ule i till atl ocksåbilförelag, som är mycket större än de svenska, samverkar i skilda avseendenför att stärka sin effektivitet. Delhär är väl elt uttryck för det enkla förhållandel alt vi riksdagsmän ochdeparlementstjänslemän i själva verket inte har nägon djupare inblick i dessaförhållanden. Det är ju räll naturligt att det hos företagen själva finns enannan och djupare kunskap och större inlevelse i deras egna problem, men delbetar oss naturligtvis inte ansvaret för all följa utvecklingen och nogaobservera den. Företag är som bekant inle ofelbara. Men det är naturiigt attlägga initiativet och det primära ansvarel pä företagen själva - i della fallför personbilstillverkningen, eftersom det är den vi främsi diskuterar. Omlasibilslillverkningen kan man säga att dess hälsa är så stark att den tigerstill f n. Personbilsföretagens egen bedömning av vad de har för behov måstesom sagt vara det primära. Lägetärju det, Per , att båda företagen f n. går bra. Per vitsordadedet själv. Deras ekonomi är hygglig. har uppvisat etl starktbokslut och gått ut med en betydande nyemission, som kommer att tillföraföretaget ytteriigare riskvilligt kapital. Också har såvitt jag förståren mycket stark likviditet Förelaget seglar i medvind nu: försäljningen ökaroch lönsamheten är skaplig. Ielt avseende har man kanske icke så mycket tid på sig. Om man nämligen villframlägga förslag inför bolagsstämman , är där en tidslimit Men det ärangelägel atl beiona - också för att inte skapa några onödiga orosstämningar -att de båda bilföretagen inte sitter i sjön. De har i del här läget deklareratatt de icke nu anser fusioner aktuella. De har vidare i nuvarande läge ickebegärl statens medverkan till sin finansiering -det har således icke heller gjort.Regeringen har haft kontakt med dem, men de har inte framställt några krav. Vihar emellertid genom slalsminislern och pä annat sätt offentligen deklareratalt regeringen är beredd lill insalser, om sådana visar sig behövliga, men vårtingripande har som sagt icke begärts. Vadär det som bör ske? Det frågade avslutningsvis. Jo, enutveckling - en utveckling som kostar myckel pengar. Vi är hell ense om detla.Vad vi inte är ense om är huruvida slaten oombedd skall flåsa fram mederbjudanden föratt visa hur alert man än Vi avvaktar primärt Volvos egenbedömning. Omstatens medverkan till utvecklingen av svensk bilindustri PER ():