prot · G209114 · 1978-12-31 00:00:00 — Del beslut somriksdagen då fattade innebar alt man preciserade och moderniserade tidigareregler, och man införde också slörre resirikliviiei. , , är det dagsför en ny sådan ulredning. Ett enhälligt utskott föreslår all rikllinjerna förvår vapenexport överses. Utskottsbetänkandet är föranlett av ett anlalmotioner, som utskottet mer eller mindre har biträtt. Betyderdella att del beslut som fattades 1971, utfört i praktiken och i verklighetenoch tillämpat under tre olika regeringar, befunnits vara underhaltigt ellermisslyckat? Hösien 1977, när frågan fördes inför ulskoitets prövningoch senare inför , uttalade faktiskt utskottet atl 1971 årsriktlinjer hade varit värdefulla att tillgå och alt de pä det hela tagel fylltsin funktion väl. Samma eller liknande uttalande gör nu utskottet pä s. 6 ibetänkandet, där det framhålls atl utskottet har anledning att göra liknandekonstaterande . Menvad har då hänt, eftersom utskottet nu tillstyrker en översyn lill skillnadfrån sitt ställningslagande för etl par år sedan? Jo, det som hänt är atl manunder mellantiden har vunnit alltmer erfarenhet av reglerna och atl behovet avförbättringar och preciseringar för exporitillslånd och prövning av ländervalåter har befunnits föreligga. Den omprövning som utskottet begär bör ocksårelateras både lill den internationella utvecklingen och tillutvecklingen inom den svenska säkerhetspolitikens olika grenar. Enanledning lill alt ulskollel föreslår en översyn är också atl man, eftersom densvenska krigsmateriellillverkningen och exporten har uppenbart samband med detsvenska totalförsvaret och den svenska säkerhetspolitiken, anser det lämpligtatl kommittén med speciell uppgift all göra en översyn av vapenexporten hållerkontakt med den försvarskommitlé som arbelar med frågor som rör densvenska säkerhetspolitiken. Utskottet har också förordat elt sådant samråd.Likaledes har utskottet förordat etl samråd med den utredning om alternativproduktionsplanering för krigsmaterielindustrin som kommer atltillkallas i enlighet med uttalade önskemål på grundval avelt belänkande från näringsulskoltet. Kanskeskall jag också, herr talman, med några få ord beröra proportionerna närdetgäller den svenska vapenexporten. Den lorde utgöra av hela världshandeln,vilket är en inle alltför imponerande siffra, och vidare torde den utgöraungefär av den svenska exporten. Dess reella betydelse försysselsättningen är emellertid något slörre än vad denna siffra antyder, eftersomindustrin är lokaliserad lill vissa orter och vissa regioner, därinskränkningar drabbar särskilt hårt. Enfråga som behandlats i motionerna och i ulskollel är hur samverkan medparlameniei skall kunna förbättras, dvs. den samverkan som bör äga rum isamband med handläggning av ärenden rörande vapenexporten. Ett tidigare förslagom en särskild pariamentarisk beredning fälldesju redan förra gången, bl. a. avkonstitutionella skäl. Utskottethar nu tagit fasta pä en synpunkt som framhållits redan lidigare, nämligen attvi i utrikesnamnden harett organ där är representerad och som äreuutmärkt forum förden rådgivning som regeringen kan tänkas behöva i fall avviktigare ärenden. Det ärju inte fråga om atl föra småsaker lillutrikesnamnden, ulan "endasl viktigare ärenden. Därför rekommenderarutskottet att den metoden används och menar all utrikesnamnden bör kunna fylladen samrådsfunktion som efterlyses i en av motionerna. Jag beralt fåyrka bifall till utskottets hemställan. När väridens nationer träffas och diskuterar fred och nedrustningsiiier svenskarna på främsla bänken. Vi undertecknar resolulio-ner ifredsfrämjande syfte, och vi spelar gärna rollen som väridens samveie närhelslen krigisk konflikt utbryter mellan och inom fjärran länder. Menom det ute i världen arrangeras en mässa och en utställning med avanceradvapenteknik, dä är den svenska vapenexporlindusirin också representerad. Delär begripligt atl del ute bland folk ställs frågan hur ett så kluvetuppträdande kan försvaras. Och det är därför, herr talman, inte så märkvärdigtatt debatten om reglerna för den svenska vapenexporten allt oftare flammar upphär i kammaren. Låtmig dock få uttrycka förhoppnirtgen att det beslut kammaren skall fatta dennagång kommer atl föra problemet någol närmare sin lösning, ty del är onekligenett problem alt vi harett principiellt förbud mot vapenexport men harregler som medger så mänga undanlag att denna vapenexport tenderar atl öka alltmer. 1973utfärdadesexportlicenser för 335 milj. kr. och 1976 för 749 milj. kr. För 1978lär siffran betydligt överstiga , och jag hävdar allvapenexportens andel av den totala svenska exporten numera ökar. behöversiffrorna i och för sig inte vara oroande. Jag är tillräckligt myckelpragmatisk för all inse all vi för all byta teknik med andra länder också måstesälja vapen. Vi köper ju också. Del oroande är att den svertska vapenexportenalltmer söker sig ulanför den nordiska kretsen och kretsen av neutralaländer. Exporten till länderna i uppgår nu lill ca 25 96 avvapenexportvärdet. Lät mig fråga: Vad har vi pä den asiatiska galejan att göra? Jaghar vid upprepade lillfällen lillsammans med partikamrater tagit upp vapenexporireglernai rhotioner och krävt preciseringar av reglerna. Vi har pekat pä suddigheien ide nuvarande beslämmelserna, vi har pekat på svårigheten alt definierabegreppet defensiva vapen, svårigheten au definiera begreppet inre väpnadkonflikt, svårigheten för konsiitutionsuiskoiiet au meningsfullt granskaregeringsbesluten i dessa frågor. - Meningen är väl ändå atl vi också på dethär området effektivt skall kunna utöva konlrollmakl. Framtill har vi inte mött någon förståelse från uirikesutskolieis sida. Närvi senast diskuterade en motion från vår sida sade utrikesutskoiiet att 1971års riktlinjer "i stort sett har fungerat på ett tillfredsställande sättoch att därför någol behov av en ny översyn f n. inte föreligger".-Så sademan . Viväckte en ny motion . Utskottet har tagit god lid pä sig attbehandla den motionen, hela 14 månader. Jag är naturiigtvis tillfredsställd medatt moiionen nu har vunnit anslutning, men jag kan inte låta bli att frågautskottets talesman om den ändrade attityden till molionskraven beror påexporiaffärerna i sig eller om den beror på del ökade poliliska trycket ifrågan. Socialdemokraternasändrade inställning i frågan är också inlressanl. Här verkar det nu finnas ettnypåkommei socialdemokratiskt iniresse, och del finns också ensocialdemokratisk motion . Men det kan hänga ihop med alt 1971 årsbestämmelser tillkom pä förslag av en socialdemokratisk regering. Jagvill då i historieskrivningens rtamn peka på att , i enmotion 1583, varnade för de problem som skulle uppstå med den dåligadefinitionen av begreppen offensiva och defensiva vapen. Den motionenföranledde också, som bekant, att gav regeringen till känna all manskulle iaktta försiktighet vid tillämpningen. Den försiktigheten har inte varitsärskilt välutvecklad, vare sig på den socialdemokraliska regeringens, trepartiregeringenseller den nuvarande folkpartiregeringens tid. Så långt tror jag att man kanvara tämligen överens. Enöversyn av beslämmelserna, eller riktlinjerna som det heler, bör alltså kommalill stånd. Del är viktigt att översynen inte bara omfattar reglernas innehållutan också deras form. I vår motion har vi nämligen också aktualiserat fråganom all vapenexporten borde regleras i lag. Det kravel har utskottet inte berörti sitt betänkande, även om det är omnämnt i reciien. Det kan vara entillfällighet. Det kan också bero på att utskottet inle gillar tanken. 1så fall, herr lalman, får jag resignerat citera romaren ; Sileni legesinter arma, dvs. ; När vapnen talar, tiger lagarna. Jag har ingetsärskilt yrkande. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Det är få områden där den svenska dubbelmoralen i utrikespolitiken såtydligt kommer och har kommit till uttryck som när del gäller svenskvapenexport, Det har varit fallet . Ända sedan de härfrågorna aktualiserades tidigt pä 1950-ialet har handelsmi- nistrar ochutrikesministrar frän alla regeringar fält stiga upp här i kammaren ochförsvara omöjliga svenska vapenaffärer. Sä måsle del naturligtvis bli om manförsöker ställa upp någol slags generella regler, som skall kunna tillämpashela tiden, oavsett vem det är man säljer till. Då kommer man alllid alt hamnai denna otrevliga situation - all helt plötsligt svenska vapen dyker upp pämarknader och hos nationer där vi egentligert för allt i världert inte skullevilja se dem dyka upp. Det är alltså enligl min och vpk:s mening omöjligt attuppställa sådana här regler som man försökte ställa upp redan pä 1950-ialet ochsom sedan har varit en ständig följetong när del har gällt den svenskavapenexporten. Manmåste i det här fallet, anser vi, gä ut ifrån kriterier som mera stämmeröverens med vad som har utsagts när det gäller den svenska biståndspolitiken.Man måste bedöma köparna utifrån deras sätt atl behandla sin befolkning, vilketstyrelseskick de har och hur del verkar pä invånarna i landet och påomgivningen. Nuhar del visat sig gång pä gång - ingalunda enbart under1970-talel utan också lidigare under socialdemokratiska regeringar-atl desvenska vapnen har haft en olycklig lendens, om jag så fårsäga, att söka siglill diktaturstater eller stater med system som ligger väldigt nära endiktaturstats system. Delta är ganska naturligt med lanke pä hur beslämmelsernahar varit och är utformade. Man har ju sagt alt man skall kunna sälja vapenlill stater där del råder lugn och ordning. Och del är ganska typiskt fördiktaturstater atl där råder lugn och ordning och stabilitet - sä länge som delfinns möjligheler för diktaturen all hälla den ordningen. Vihar haft typiska exempel pä hur del går när det bliren eruption, när ordningen inle längre kan upprätthållas. Jag tänker närmasi päIran, dit vi har sålt vapen lidigare i rätt stor omfattning. Del finns ocksåandra exempel på att man har sålt till stater som har haft inre ordning ochstabilt lugn och där det , på grund av förtrycket, har blivitfolkresningar - och sä har de svenska vapnen funnits där. Deltapekar alltså i den riktningen att man inle över huvud taget skall tillåta någonförsäljning av vapen lill stater med sådana syslem, där inte folket har någotstörre inflytande. Annars kommer man ständigt och jäml au hamna i detta dilemma- det är ganska tydligt. Jagmenar också all det är en viss dubbelmoral, ett sätt all komma undanrealiteterna, att säga alt vi skall sälja vapen under förutsättning att dehelst inle skall komma lill användning. Jag har i motionen elt citat frånkonstiiutionsuiskoitei , som jag tycker är typiskt förden här inställningen.Det fördes dä stora diskussioner, och frågan granskades ikonsiiiutions-ulskottet, där man sade alt KU vill "understryka vikten avatt tillstånd icke meddelas för utförsel av sådan krigsmateriel som kan tänkaskomma till militärt bruk". Del ärju helt orimligt. Vi skall alltså säljavapen bara under förutsättning all de inle kommer till användning. Vem skulledä köpa vapnen? Skulle man köpa dem för alt lägga upp dem i något slags museumeller utslällningshall? Vapen säljs och köps för att komma till användning, ochatl tänka sig någonting annat är helt orimligt. Del går alltså inte att komma ifrån problemetgenom atl låtsas atl vår export kan styras enban till fredliga ellerkonflikifria områden. Det måste bli en bedömning av staternas styrelseskick, såall vi inle hamnar i sådana situationer som jag här beskrivit. Ivår motion har vi också sagt all man myckel väl skulle kunna sälja vapentillrörelserellerslalersom verkligen kämpar för rättvisa förhållanden. Jag hari motionert citerat uttalanden av afrikanska ledare för befrielserörelser underbåde 1960-lalel och 1970-lalel, exempelvis AmilcarCabral. Han sade i ett tal pä1960-lalet: Ni skickar oss gärna litet medicin. Men vapen, som vi kan användamol våra fiender, får vi inle köpa av er. Och Nkomo, som var här ,sade i en intervju i ungefår samma sak. Delbör alltså bli en helt anrtan inriktnirtg av bedömningen när det gällerförsäljningen av vapen. Det går inte au ställa upp kriterier för defertsivavapen, för fredliga och konfiiktfria områden, för lugn och inre ordning, utanman måste göra bedömningen från helt andra utgångspunkter. Denpassus i de nuvarande beslämmelserna som talar om att man framför allt skall selill att de mänskliga räiiigheierna inte undertrycks fanns med lidigare. Detfanns tydligt uttalat bestämmelser. Denna passus har, vill jagpåstå, väldigl sällan kommit till användning när man gjort upp vapenaffärer ochsålt vapen lill länder ule i världen. Om man tagit hänsyn lill den här passusenskulle många av kontrakten och leveranserna inte ha kunnat komma lill stånd. Detär glädjande att vi fåren översyrt av bestämmelserna nu och att vi fårenuppföljning av begreppsförklaringaroch annat. Jag har inget särskilt yrkande idel här fallet ulan avvaktar och ser hur bestämmelserna kommer all utformas.Jag tror nu inle att det kommer alt bli en så radikal omprövning som jag skullevilja förespråka, men det är gott nog om vi får en kraftigare betoning just avdetta att man bedömer staternas inre förhållanden, hur de behandlar sinbefolkning och hurde verkar i det område där de ligger. Kan vi fä en skärpningtill stånd i della fall tror jag att mycket skulle vara vunnet. I motionen 589, som behandlas i utrikesutskottets betänkande1978/79:25, har vi socialdemokrater begärt en översyn av reglerna för expon avkrigsmateriel. De nuvarande reglerna fastställdes , och de grandar sig isin lur på bestämmelser som kom lill strax efter kriget, 1949. Regeringensförslag och beslut är 1971 om nya riktlinjer för undanlag frän delprincipiella exportförbudet när det gäller vapen innebar i och för sig enmodernisering och en precisering av de dittills gällande principerna förtillständsgivningen. med detta införde också den dåvarandesocialdemokratiska regeringen en större restriklivitel vid prövningen avfrågan till vilka länder som svensk krigsmateriel skulle få exporteras. Vi har inomsocialdemokratin alllid hävdat all export av krigsmateriel principiellt inte ärönskvärd frän allmän utrikespolitisk ståndpunkt. Men helt naturligt gör sigsådana skäl emot export gällande med olika styrka beroende på vilketmottagarland som exporten gäller. Även hänsynen lill neutralitet kan iviss mån tala mot export av krigsmateriel. Men ä andra sidan kan ocksåneutraliietspoliiiska skäl anföras till stöd för au vi måste ha en sådan härexport. Del beror i sin lur pä all hela den svenska neutralitetspolitikenförutsätter att vi i värt land harett starkt försvar som inte garanteras avnågot annat land. 1 del sammanhanget är krigsmaterielexporten elt bidrag lillvidmakthållandet av vårt försvar, och den har därmed också ett värde i sig. Andraskäl för export som åberopades 1971 var atl det fanns länder pä vår jord somville undvika all komma i beroendeförhållande till någon av de två stormakternaSovjet och och i stället önskade köpa sina vapen från små alliansfrialänder, däribland . Delär alltså både neutralileisskäl och försvarspolitiska skäl som på motsvarandesätt och i olika riktningar kan tala för hur frågan om exporten av vapen skallbedömas. Jag tror dock atl vi bör kunna vara överens om all den grundläggandeprincipen skall vara atl någon vapertexpori lill orosområden absolul icke fårförekomma. Den principen är visserligen läli all uttala, men den kan medförasvära bedömningsproblem, eftersom det som vi i vårt land vid ett vissttillfälle upplever som eu stabilt område kan - kanske efler elt halvår ellernågol år sedan exporten har beviljats - visa sig vara minst av allt lugnt, utantvärtom i högsia grad oroligt. a. därför är del betydelsefullt all manfåren pariamentarisk prövning av frågorna till vilka nya länder vapen iframliden kan exporteras. Vihar kunnai konstatera atl sedan de här reglerna infördes har exporten avkrigsmateriel frän värt land ökat är från är. Frän atl vapenexporten har hållitsig omkring etl värde av 160 milj. kr. pä redovisar nu krigsmaterielinspektörensummor som ligger uppåt 700-800 milj. kr. Somjag tidigare sade tillkom de nuvarande riktlinjerna för krigsmaterielexportenför snart elt decennium sedan. som gått har vapenexportenvuxit kraftigt, både lill en rad nya länder och till mycket högre belopp. Delhar varit en särskilt påtaglig ökning , och del är avden anledningen som vi socialdemokrater nu begär granskning av de nuvarandereglernas tillämpning. Utöver tillämpningsreglerna har del emellertidtillkommit ytterligare skäl som motiverar alt man ser över bestämmelserna. Jagskall här bara la upp några exempel. Fördel första har vi haft den extra generalförsamlingen i omnedrustning, där speciellt frågorna om den internationella vapenhandeln speladeen stor roll. Fördet andra kan vi konstatera alt allt fler länder har skapat sig möjligheter atl själva producera vapen. Fördet tredje har handeln med vapen för vissa stater blivit en av många metoderför alt vinna inflytande bland den tredje världens stater. Serman på den internationella vapenförsäljningen, finner man atl den främst harökat till regimer som är reaktionära och därmed ofta också mycket InförFörenta nationernas generalförsamlings extra sammanträde om nedrustning gjordedel internationella organet etl uttalande som jag tycker är ganskanedslående; "Militariseringenhar antagit en global karaktär, huvudsakligen pä grund av vapenhandeln. Sedan1963 har handeln med slörre vapen, militärflygplan, robotvapen, pansarfordonmer än femdubblais. Merparten av dessa vapen såldes lill länder i tredjeväriden. har vapenhandeln trappats upp och ökar nu med denskrämmande hastigheten av 15 proceni ." Detta är några av de skäl som vi har lagil fram och som gör delbetydelsefullt all vi nu får till stånd en översyn av rikllinjerna för svenskvapenexport. Ulskollelhar skrivit under på della och ansett atl en översyn bör företas. Därmed skulleman ju kunna tro alt allt vore bra och att det rådde full enighet. Och visst ärvi i utskottet eniga om atl en översyn behövs, men som kammarens ledamötersjälva kan konstatera är det svårt att ur belänkandet framläsa någonviljeinriktning. Sä t. ex. borde man enligl vårt förmenande ha sagt att dennaöversyn skall ta sikte på en begränsning av del antal länder till vilka viskall kunna exportera krigsmateriel. En annan bestämd viljeinriktning bör varaatt så mycket som möjligl begränsa den svenska exporten. står alltså inteatt läsa i utskotlsbetänkandet, och del är därför som vi har fogat elt särskiltyttrande till det. Dettaär inle någon nypåkommen tanke från socialdemokratisk sida. sadeAnna här i alt del är nödvändigt med en översynav dessa bestämmelser. Lätmig också säga några ord lill , som tror sig vara illabehandlad av oss socialdemokrater. Faktum är atl vi ville behandla , men hans egna partivänner ansåg atl vi skulle skjuta påbehandlingen till . Jagvill också påpeka för alt den försiktighet som densocialdemokratiska regeringen en gång sade är viktig vid export av krigsmaterielhar partibroder helt släppt under de tvä åren i regeringsställning.Det är yueriigare ett skäl lill att vi behöver en översyn av beslämmelserna. Jag har, herr lalman,inget yrkande. Till vill jag först säga att hans motion ingavs den20januari 1978. lidigare hade behandlat en motion avhonom i samma ärende. Del var anledningen lill atl utskottet uppskötbehandlingen - det ledde sig föga ändamålsenligt att upprepa samma diskussionmed . HerrNordin och andra har här talat om vår dubbelmoral, vilken skulle bestå i altSverige mycket aktivt verkar för nedrustning på det internationella planet mensedan självt är berett all sälja vapen. Jag vill då upprepa den siffra som jagnämnde lidigare; den svenska vapenexporten uppgår lill 0,2 "i av Det är enganska låg siffra. och står lillsammans för tvätredjedelar av den totala vapenexporten. Lägger man lill de tvä länder somföljer närmasi, och , blir andelen för de fyra ledandesäljarnalionerna 90 "j avvärldsexporien. Efter de fyra största vapenexporiörerna följer en grupp länderbestående av , , , och . Deras andelär alltså de återstående , och i denna grupp ingår med 0,296. Beträffandeanklagelsen för dubbelmoral vill jag lillägga atl såvitt jag vet har aldrig ien seriös nedrustningsdeball någon anmärknirig riktats mot för atlSverige arbetar för internationell nedrustning som del förekommersvensk vapenexport. HerrSöderqvist vill ha nya principer, slörre hänsynstagande till mänskligarättigheter vid vapenexport etc. Del låter bra, men jag blir litet förskräcktnär jag läser motion där del slår alt de länder som försvararsin demokratiska regim mot inre och yttre fiender borde få köpa vapen och aubefrielserörelser som kämpar försitt folks frihet borde fä göra detsamma. Detlåter väl bra. Men del låter mindre bra om man läggersamman detta utlalande meddet som brukar anföras i denna kammare av parti om vad sommenas med demokratiska stater, befrielserörelser och annat. Del skulle bliganska vidsträckta åtaganden. Vifår gäng pä gäng tillfälle atl i denna kammare konstalera atl vpk:s uppfattningom mänskliga rättigheter i olika delar av väriden är- låt mig milt uttryckasaken så - ganska enögd. Vi har ofta frän denna talarstol fått höra det mestuppenbara förtryck av de mänskliga rättigheterna försvaras och ursäktas ellerrent av förbigås av vpk. Jag tror det vore myckel svårt för den regering ellermyndighet som skulle handlägga en vapenexport enligt modell. Detalare som klagat över den svenska stegringen i vapenexporten, i siffrorräknat, har väl i stort sett riktiga uppgifter. Det är bara atl märka altprisstegringarna pä vapen inie är mindre än pä andra varor detgäller. Därtill kommer atl den ökade tekniska utvecklingen gjort vapnen ännudyrare, vilket i sin lur har återverkat på de nominella siffrorna. Densiffra nämnde i fråga om , 26 Vo, lorde vara riktig. Men 67 96går till , inkl. , och resten lill den amerikanskakontinentert. Det ger en annan bild av läget än om man bryter ut en siffra, t.ex. den för Asiert. Tillherr vill jag säga atl jag i stort sett inle har rtågoi all invändamot del han sade. Han skildrade skäl för och emot svensk vapenexport. De skälsom legal bakom utskottets bedömning kommer förvisso att prövas av denutredning som skall tillsättas. Hansuttalande om den saknade viljeinriktningen är jag däremot nalurliglvis ickehelt med på. Redan det fakium atl utskottet har tillstyrkt denna Ulredningantyder viljeinriktningen all företa en ny avvägning när del gäller skäl föroch emot, en granskning av bestämmelserna ur olika synpunkter -från del svenskaförsvarets synpunkt, från sysselsättningssynpunkt - och all man även lar hänsyn lillmånga fler av de aspekter som kan komma i fråga. Däri ligger självaviljeinriktningen, och det torde ge svar på fråga. HerrNordin citerade : Silent leges inter arma. Jag vill då säga all Cicerosord om krig inte gärna kan tillämpas på reglerna för svensk vapenexport. Jagtror atl var det land som före de flesta andra i infördeexportförbud och som säg till alt vapenexporten kom under ordentlig kontroll,icke i form av lagar men i form av andra förordningar. I harsannerligen icke lagar och förordningar tigit belräffande vapenexporten. SVEN-ERIKNORDIN (c): gjorde ett försök att förgylla socialdemokraternasinsats i vapenexportfrågan. Får jag än en gäng påminna om att propositionen år1971 utarbetades av den socialdemokratiska regeringen, all genomuttalanden skärpte de regler socialdemokraterna dä föreslog, atl reglernaunder åtskilliga år tillämpades av en socialdemokratisk handelsminister och träffade en läng rad försäljningsavial som i sin lur ledde till alttrepartiregeringen fick fortsätta all expediera reservdelar lill de vapen densocialdemokraliska regeringen tillåtit gä i export. Det innebär, OlleGöransson, att ansvaret faller tungt pä socialdemokratin för att reglerna hartillämpats pä del sätt som skett. Men jag vill lillägga en sak: Reglerna hartillämpats i hägnet av suddiga bestämmelser. Det är dessa suddiga bestämmelsersom jag har ansett att man skulle ändra.