prot · G209151 · 1978-12-31 00:00:00 — Men Jag kan ändå nämna alt t. ex. i ochFrankrike tungt beväpnade militära enheter bevakar dessa Omansvaret för bevakning av atomkraftverken, m. m. De har därredan sådan utrustning, och denna är myckel mer omfattande där än vad sombegärs i kraven från de svenska polismyndigheterna. Dessa bevakningstrupper ärutrustade med granatkastare och tunga vapen. De är alltså inle polisiäramyndigheter, ulan gendarmerier, dvs. rent militära förband. Motståndarnamol kärnkraft här i har pekat på de här riskerna, menfarhågorna har- ända fram till nu - viftats bort; man har sagt atl det intefinns några faromoment inblandade. är vi emellertid tydligen snabbi på vägrakt emot samma utveckling i . Justitieministernssvar gör mig orolig. Även om han där säger att del är svåra frågor osv., tyckerjag ändå atl svaret andas en viss förtröstan: det finnsövervakningsmöjligheter, myndigheter är inkopplade som kan kolla upp läget, ochdet är ingen risk för att vi här i skall få en utveckling som går åtetl felaktigt håll. säger han dock, som Jag påpekade tidigare, atl detär en särbestämmelse, att det pågår en översyn av skyddslagen. Han talar omnuvarande planering, som inle tillåter atl militära förband sätts in vid sådanaobjekt. Men hur länge skall denna nuvarande planering gälla? Kommer skyddslagenoch översynen au medföra aix framtidens planering leder oss in i sammautveckling som nere på kontinenten? Jagtycker alltså atl justitieministerns förtröstan är dåligt underbyggd och atthan borde på etl helt annat sätt, med hänsyn lill de internationellaerfarenheter som finns, se mer allvarligt på frågan och även uttrycka del påell annat sätt än vad som har blivit fallet i interpellationssvaret. De uppgifter om begärd förstärkning av den planerade utrustningen förskyddet av atom kraftverken som lämnar i sin interpellationhärrör från vissa förieckningaröver utrustningsbehov som från de berördapolisdistrikten i , , och har lämnats lill enprojektgrupp som håller på med atl utreda dessa frågor och som alltså liggeri . Dessa förteckningar är utredningsmaterial, ochrikspolisstyrelsen har ännu inte tagit ställning till kraven. Men vad beträffarkulsprutorna, som nämner i interpellationen, måste del varafråga om en missuppfattning - de finns inte upptagna i förteckningarna från defyra polisdistrikten. BertilFiskesjö frågade mig direkt vad den fortsatta utredningen kan resultera i.Syftet är naturiigtvis au skapa ytterligare trygghet. Det innebär då altutredningen går i skärpande riktning. Det behöver inte innebära alt skärpningenkommeratt riktas mol vanliga personer, ulan det kan i mycket stor utsträckningbli fråga om skärpta föreskrifter t. ex. beträffande larmanordning o. d. Delär givet att del här blir fråga om ovanliga åtgärder, men båderikspolisstyrelsen och jag strävar efter atl på allt sätt försökainordna dem i det normala förfarandet. Man planerar alltså inle några specialsiyrkorinom polisen för detta skydd, ulan meningen är att man skall försöka få det såeffektivt som möjligt inom ramen för den vanliga Detlaär givetvis ingen enkel fråga - den är tvärtom mycket svår. Men jag villunderstryka all syftet är all åstadkomma så slor trygghet som möjligt inomramen för vad som kan anses acceptabelt i ett demokratiskt samhälle. BERTILFISKESJÖ (c): Jag ber all få lacka justitieministern för de kompletterandeupplysningarna. Vad Justitieministern sade innebär en bekräftelse på atl delkrav på skärpt bevakning som jag nämnde i mitt inledningsanförande har ställts,även om del i förteckningen över utrustning inte finns med kulsprutor som uppgavsi den tidningsartikel som fäste min uppmärksamhet på vad som är på gång. Justitieministernsäger som svar på min konkreta fråga alt en översyn av gällande bestämmelsersannolikt kommer att gå i skärpande riktning. Det tror Jag är en rikligbedömning. Vi blir alltmer uppmärksamma på riskerna i de olika leden avkärnkraftshanteringen. Vilken regering och vilken riksdag som än sitter kommeratt tvingas la ställning till ännu mer långtgående skyddsbestämmelser, del ärjag övertygad om. Juslilieministernsvarade inle på mina avslutande uppradade frågor. Jag kan ha förståelse fördet, eftersom de inte var mera preciserat angivna i min interpellation. Menlikafullt vill Jag hänga fast vid dem ett slag. Delär utomordentligt intressant alt man, när man bygger ut denna känsligaindustri, tycks anse atl bara vissa människor kan klara av säkerhetsproblemen,att del är bara vissa människor man kan lila på och atl man måste ha starkkontroll för att få tag på just dessa människor och kunna rensa ut andra. Detär onekligen oroande när det direkt i gällande anvisningar står alt man skallförsöka få så omfattande personupplysningar som någonsin är möjligt och att manäven efter anställningen ständigt skall hålla personalen under kontroll. Sedanskulle jag vilja avrunda med att säga följande. Det kommer naturligtvis alltidall vara så all vi vidtar vissa åtgärder som vi tycker är nyttiga och rikligaoch som vi kan försvara i ell visst bestämt läge och säga atl de inte innebärnågra allvarliga risker för det demokratiska samhällsskicket. Men det är summanav det hela - utvecklingstrenden - som kan bli allvarlig. Manmåste även i en demokrati acceptera en viss inskränkning i offentligheten. Mankan tvingas acceptera en viss personkontroll i alldeles speciella fall. Men detoroande är trenden, utvecklingen. Hållervi på atl skapa etl samhälle där alltmer blir sekretessbelagi, där allt flermåste utsättas för ingående personkontroll, elt samhälle där väl definieradeundantag utvecklas till alt bli allmänna regler på alltmer diffusa grunder? I så fall - och den riskenkan inte anses undanröjd - innebär utvecklingen i Omansvaret Jor bevakning av alomkraftverken, m. m. Omobligatorisk säkerhetsbesiktning av fritidsbåtar själva verket etl hot motden framlida demokratin, även om man inte alls har för avsikt atl skapa ellsådant hot. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Låt vara atl den tunga beväpningen inle är genomförd i praktiken.Justitieministern säger att det gäller förteckningar som ligger hosrikspolisstyrelsen och skall bli föremål för överväganden, alt del inle alls ärsäkert alt sådana vapen kommeratt skaffas utan alt man kanske skaffar annat istället. Men vad skulle i så fall delta andra vara? Men de ärju bara lill för atl man skall bli uppmärksam på atlnågonting håller på alt hända. Sedan måste man vidta åtgärder. Och kan manfråga sig hur det kommer alt ske. Detärväl ganska klart att vi kommer alt faen utökad och tyngre beväpning vid de häranläggningarna än vad vi är vana vid i vid anläggningar av motsvarandeslag. Kulsprutor finns f ö. redan hos polismyndigheterna överallt i landet somberedskap - de finns väl lagrade i alla polishuskällare. Och del anses intevara särskilt märkvärdigt att sådant finns. Juslilieministernsäger alt det inte blir några specialstyrkor. Men vi vet ju alt del har talalsganska myckel om och funnits långtgående utredningar och förslag om särskildkravallpolis, som skulle sältas in exempelvis här i . Alltdelta sammantaget pekar i en riktning som är mycket oroande och otrevlig medhänsyn till de erfarenheter vi har internationellt. Man skulle kunna ställa densjunde frågan igen lill justitieministern: inte justitieministern att ettutbyggt atomkraftssamhälle utgör ett hot mot demokratin? Det är en ganskalogisk frågeställning i det här sammanhanget. Jag anser atl med de resurser som vi har här i landet bör vi kunnaklara de risker som här föreligger på ett tillfredsställande sätt utan att delinnebär något ingrepp i demokratin. Del är en annan sak att försöka skydda sigså mycket som möjligt och göra skyddet så bra som möjligt. All del skulleinnebära en risk för demokratin anserjag inte är nödvändigt. Överiäggningenvar härmed slutad. § 5 Omobligatorisk säkerhetsbesiktning av fritidsbåtar KommunikationsministernANITHA erhöll ordet för all besv&ra AndersDahlgrens{c)den 18april anmälda interpellation, 1978/79:174, och anförde: har frågat mig om regeringen avser lägga fram förslagom en obligatorisk säkerhetsbesiklning av fritidsbåtar och om så inte är falletvad regeringen avser vidtaga för åtgärder för au höja sjösäker- heten för fritidsbåtarna. ,som har till uppgift att med inriktning på fritidsbålstra-fiken verka försjösäkerhet, gör konlinueriigt en uppföljning av fritidsbåtsolyckorna. Denstatistik rådet upprättat över olyckorna visaralt antalet omkomna har minskat. Den positiva utvecklingen blir ännu merpåtaglig om antalet omkomna ställs i relation till det ökade antalet bålar.1969 omkom 3 personer per 10 000 båtar medan det 1978 var 1 person per 10 000bålar som omkom. Enligt rådets statistik ligger således antalet omkomna per årväsentligt under de 2-3 personer per 10 000 båtar som nämner isin interpellation. Mankan f n. inle säga vilken av de åtgärder som vidtagits som haft denstörsta betydelsen för den positiva utvecklingen. Det torde vara fråga om enkombination av bl. a. den frivilliga typprovningen, sjösäkerhetsrådetsinformationskampanjer och den ökade utbildningen av fritidsbåisfolkei. Trotsden positiva utvecklingen måste givetvis ansträngningar göras att ytterligare minskaantalet olyckor. Tillgängliga resurser måste dock användas så att de ger bästaresultat. Att man inle enbart genom typprovning når önskat resultat visas avatt del inträffar dödsolyckor med typgodkända båtar. Innanförändringar görs i del nuvarande säkerhetsarbetet, vari den frivilligatypprovningen ingår, måste vi få ökade kunskaper om anledningen till olyckorna.F. n. gör polismyndigheten en utredning av svårare olyckor. Den utredningensyftar emellertid huvudsakligen till att konstatera om något brott begåtts isamband med olyckan. Jag anser det angeläget att möjlighet ges även lill en merteknisk granskning. Därigenom kan underiag erhållas för etl ställningstagandetill om och i så fall hur typprovningen skall byggas ut. i åruppdrog därför regeringen åt att skyndsamt utreda hur sådanundersökningsverksamhet skall kunna läggas upp. Efterinitiativ från svenskt håll har arbetet inom en särskild nordiskarbetsgrupp för friiidsbåtsfrågor aktiverats. Arbetsgruppen kommer att i storulslräckning bevaka säkerhetsfrågor, och vi kan därigenom tillgodogöra osserfarenheter från de övriga nordiska länderna. Om del arbete som bedrivs påolika håll kommer atl påvisa behov av ytterligare åtgärder kommer jag alt vidlasådana åtgärder. F. n. anser Jag alltså inte atl del finns tillräckligtunderlag för en obligatorisk säkerhetsbesiklning av fritidsbåtar. Omobligatorisk säkerhetsbesiktning av fritidsbåtar Tack för svaret. Jag delar statsrådets uppfattning om attansträngningar måste göras för atl ytterligare minska antalet olyckor och alttillgängliga resurser skall användas så alt de ger det bästa resultatet. Det äremellertid enligt min mening det sistnämnda som är det svåra, nämligen atlanvända resurserna så all de också ger det bästa resultatet. Det är säkert såatl en aldrig så noggrann typprovning inte förhindrar alla dödsolyckor, men detintressanta är att få veta om de båtar, som är frivilligt typprovade, visat sigvara sjösäkrare än de som icke har provats. Jag noterar i svaret altsjöfartsverket skyndsamt skall utreda hur en Omobligatorisk säkerhetsbesiktning av fiitidsbåtar undersökningsverksamhet omolyckorna skall läggas upp för att man skall få fram etl bättre faktaunderlag,och del är bra. Jag skulle vilja veta om den undersökningen inte bara ärspecifikt inriktad på själva bålen ulan också kommer alt innebära elt försökatt få fram människans beleende i samband med bålolyckor. Statsrådetnämner även att en särskild nordisk arbetsgrupp för fritidsbåtsfrågor haraktiverats. I del sammanhanget vill jag nämna att det i debatten har antyttsatl man stundom i den gemensamma nordiska typprovningen tolkar reglerna olika.Om det förhåller sig så, är del angelägel att den gemensamma nordiska provningennormaliseras både lill bokslaven och i praktiken. Under liden som de härutredningarna pågår är det naturligtvis angeläget att statsrådet medverkar tillalt den positiva trend som finns enligt sjösäkerhelsrådets statistikytterligare förbättras, och för det krävs sannolikt ytteriigare resurser. Tack för svaret! Underdetla anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Låt mig försl konstatera att man vid fritidsbåtsolyckor i ytterst föfall kan lägga skulden på själva båten. Normall är det besättningen som harbrister. Ingen båt är sjösäkrare än de personer som hanterar bålen. Detkan också vara så atl en båt som är lämplig för ell ändamål är hell olämpligför ett annat. Låt mig ta två extrema exempel. Ennorriändsk forsbåt är alldeles utomordentlig för sitt ändamål, men den voredirekt olämplig i havssjön på . En vanlig Bohuseka, som passarutomordentligt i den sjön, skulle vara rena dödsfällan i en fors. Bägge är avden karaktären atl de inte skulle klara dagens typprovning, även om de ärbättre än många av de typprovade båtarna. Delviktigaste om man vill öka säkerheten när det gäller fritidsbåtar ärinformation, upplysning och utbildning i hur man uppträder på sjön: au man inlei onödan ger sig ut i överiandsväder, att man lär sig atl rätt hantera sin båtoch bedöma olika situationer. Det är det absolut viktigaste när det gällerbåtsäkerheten. Närdel gäller drygt olyckor spelar det inte någon roll om enbåt är provad eller inte. Där är det fråga om berusade personer som trillaröver bord från en liten båt under fiske. Det har alltså inte speciellt medbåten alt göra; där gäller del all födem som beger sig ut på sjön att begripahur farligt del är med alkohol i det sammanhanget. Denfrivilliga lypprovning vi har här i landet och den nordiska lypprov-ningen har,trots de brister som nämnde när det gäller samordningen, visatsig vara värdefull från många synpunkter. Men Jag anser att man har angripitproblemet från fel håll. Man har varit väldigt teoretisk när man närmat sigdet. Man har på papperet salt upp en massa fina normer som a. lett till att man har låst sig för en eller ett par typer avbyggmetoder. Det innebär alt nyulveckling, tekniska innovationer ochförbättringar på byggsidan hämmas. Normerna passar inte för del. Normernaföreskriver t. ex. inie vilka belastningar olika delar skall hålla för, utan dereglerar hur tjocka delarna skall vara om man använder en viss byggmetod.Därigenom konserverar man på ett olyckligt sätt nuvarande teknik. Vidareborde man gå igenom olycksstatistiken och ta reda på vad det är som orsakarolyckorna. Först börjar det komma ul lypgodkändabålvärmare på marknaden.Ändå vet vi att elsystem och bränslesystem är de fariigaste delarna på en bål.Explosioner i fritidsbåtar i samband med bränslepåfyllning och liknande läservi om i tidningarna . Det är alltid någon som råkar illa ul i detsammanhanget. Men detta har man inte ägnat sig åt i någon större ulslräckning.Däremot har lagt ner mycken tid och omsorg på alt ta fram provpå riggnormer. Mig veterligl finns det inte exempel från på enenda olycka där någon ens har blivit allvarligt skadad på grund av atl en rigghar gått över bord. I och för sig håller Jag med om atl det är ett faromoment,men statistiken visar att det uppenbariigen inte direkt är så där våldsamtlivsfariigi. På del här viset har man fött fram normer som är sådana - det haren svensk tillverkare råkat ut för i år- alt om man vill ta fram en merkappseglingsinriktad båt, så måste man strunta i dem; de ger nämligen en myckelolämplig rigg. Enligtmin mening bör man alltså mer tillämpa del amerikanska tillvägagångssättet atlpragmatiskt ta reda på vad som orsakar olyckor och sedan medvetet försöka gå införatt undanröja eller minimera sådana faromoment i vad gäller den tekniskadelen av bålarna. Där är felet. Närdet gäller obligatorisk typprovning finns del ett antal skäl som absolut talaremot del hela. Det kanske allvariigaste är alt de internationella regler somfinns för många båltyper-jag tänker framför allt på kappseglingsbåtar ochtävlande motorbåtar - skulle hamna hell utanför elt sådant system, och det voremycket allvariigt. Omobligatorisk säkerhetsbesiktning av fritidsbåtar KommunikationsministernANITHA : Herr talman! log till en böan upp frågan omhur det ligger till med olyckorna med typprovade resp. inte typprovade båtar.Mer än tre fjärdedelar av del nuvarande båtbesiåndel utgörs av öppna bålar ochbåtar som är kortare än ca 5 m, och i av dödsolyckorna har justsådana båtar varit inblandade. Av de bålar med upp till 5 m längd som säljs påden svenska marknaden omfattar den frivilliga typprovningsverksamheten ca90 %. Även bålar i den storleksklassen som mte är typprovade är i regelbyggda med samma standard som de bålar som har ty pprovats. Siffrorna visarklart att en obligatorisk typprovning inte kan medföra några underverk. Jagvill också påpeka att man inte funnit någon allvariig olycka som berorpå maierielfel. Däremotfinns det fortfarande en del att göra för säkerheten när del gäller vissautrustningsdetaljer i fritidsbåtar. Som exempel kan nämnas olika Omåtgärder för att förhindra utförsäljning av svenska fartyg, m. m. åtgärder för att ökabrandsäkerheten ombord. Eftersom f n. arbetar med de frågornafinns det ingen anledning för mig all initiera åtgärder i den delen. Sedantog upp frågan, om undersökning gällde barabåten eller omfattade också människan. Som Jag sade i milt svar har vi intenågon fullständig kännedom om anledningen lill olyckorna, men det är klart alten stor del av dem inträffar på grund av olämpligt uppträdande i båtarna, ochmånga av de omkomna har varit spritpåverkade. undersökningavser den totala bilden, alltså även människan. Slutligentalade om del nordiska samarbetet. Gemensamma nordiska reglergäller för olika säkerhetskrav som bör ställas på fritidsbåtar. Föratt man inteskall få olika tolkningar i de olika länderna finns det en särskild nordiskgrupp, sammansatt av representanter för de skilda sjöfartsverken, som träffasoch reviderar normerna och också diskuterar hur de tillämpas på de olikaställena. Jag hoppas att önskemålet om en bevakning av att det blir likartadbedömning därmed är tillgodosett. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om åtgärderför att förhindra utförsäljning av svenska fartyg, m. m. KommunikationsministernANITHA erhöll ordet för alt besvara GeoigDaneils(m)anmäldainterpellation, 1978/79:182, och anförde: I en interpellation har ställt följande frågor lill mig. Vilka åtgärder har regeringenvidtagit för atl i avvaktan på det s. k. sjöfartspolitiska programmet förhindraytterligare utförsäljningar av svenska fartyg? På vilken nivå anser statsrådetatl gränsen går för vad som kan accepteras som minsta möjliga handelsflotta? I vilken utsträckning bedömerstatsrådet att svenskt sjöfarlskunnande kan säljas till andra länder? Mellanåren1972 och ökade den svenska handelsflottan med drygt ,främst genom tillskott av stora masslastfariyg, tank-, kombinations- ochtorrbulkfartyg. Handelsflottan var som störst vid slutet av och nåddedå upp lill nära dödvikt. Till utvecklingen bidrog atl desvenska redarna underde här åren hållit tillbaka försäljningen av äldretonnage. Skälet var all frakterna 1973 och delvis också 1974 var myckel höga,vilket gjorde det lönsamt att t. v. behålla efter svenska mått överårigafartyg. Till en del var de bundna av lönsamma tidsbefrakiningsavtal. Trotsomslaget på fraktmarknaden skedde inte heller nämnvärda försäljningar år 1975.Försäljningarna kom i gång 1976 och omfattade då huvudsakligen äldre fartyg.Försäljningarna ökade successivt och kom lill följd av den utdragna perioden av låga fraktertillsammans med pessimistiska framlidsbedömningar alt omfatta ocksåförhållandevis nybyggda fartyg. Dennedgång av tonnaget som skett svararmol netto ca dödvikt. Liksom de närmast tidigare årens uppgånggäller nedgången huvudsakligen masslastfartygen. Tonnaget i övrigt - alltså deper lon mera dyrbara fartygen - har i stort sett bibehållit sin nivå ochgenomgått en stark förnyelse och rationalisering. Statsmakternahar med inriktning främst på masslasttonnaget vidtagit åtgärder för all behållade moderna fartygen under svensk flagg. I fråga om utflaggningoch särskilt lillbekvämlighetsflagg gäller den starkt negativa linje som har förts fram avtrepartiregeringen och som stöds av en enhällig riksdag. År1977 infördes etl syslem med kreditgarantier till svenskt rederiföretag. Syftetär att ge rederierna möjlighet att undvika av likviditelsskäl framtvingadeförsäljningar av modernt tonnage lill underpris. Garantiramen utgör 500 milj.kr. Kreditgarantierna har kommit alt kombineras med amorteringsanstånd och dåhuvudsakligen i fråga om sådana lån som staten via svenska varav garanterat förlevererade nybyggen. Detkommer emellertid an på redarna själva om de vill behålla sina fartyg. Del ärmol bakgrund av redarnas marknadsbedömningar och inte - med de resurser somstaten ställt till förfogande - på grund av otillräcklig likviditet somförsäljningarna härsken. Tyvärr har försäljningarna ofta skett till priser somlegat betydligt under vad motsvarande fartyg betingar päandrahandsmarknaden. En stor del av de fartyg som avregistrerades under förstakvartalet såldes sålunda och förhösten 1978 med delåga priser som då rådde. ,som godkände , skapar dockgarantier för att del t. v. skall gå att behålla huvuddelen av det mest modernatonnagel inom . Systemet med kreditgarantier och avtalen med förutomSaléninvesl också är avsedda som övergångsåtgärder i syfte altupprätthålla handlingsfriheten. Enligt den uppläggning som trepartiregeringengjorde är det den sjöfartspolitiska utredningens uppgiftalt lämna förslag lill åtgärder på . Utredningen skall enligt sinadirektiv ge underiag för och föreslå alternativ till sjöfartspolitiskt programsom statsmakterna därefter skall la ställning till. Jagfinner i interpellation atl det under den moderalakommunikationsministerns tid var täta överiäggningar med representanter försjöfartsnäringen för att lösa också långsiktiga problem. Jag beklagar att dessaöveriäggningar tydligen inle ledde lill några konkreta åtgärder och att detunder den liden inte heller gjordes något verksamt försök alt skynda påsjöfartspoliiiska utredningens arbete. Del är på den utredningens resultat viväntar. Vid mitt tillträde hade Jag anledning all räkna medatl förslag skulle föreligga från utredningen i sådan tid alt ellsjöfarlspoliliski program med förslag lill långsiktiga lösningar skulle kunnaföreläggas . Utredningens förslag i promemorian frånfebruari Omåtgärder för att förhindra utförsäljning av svenska fartyg, m. m. Omåtgärder för att förhindra utförsäljning av svenska fartyg, m. m. gav dock inte tillräckliggrund för mig att bygga vidare pä i fråga om långsiktiga lösningar försjöfartsnäringen. Medanledning härav har jag i nära kontakt med redarnas och de ombordanställdasorganisationer föranstaltat om en forcering av sjöfartspolitiska utredningensarbete. Ökade resurser har ställts till utredningens förfogande. Redarna bidrarsjälva med s. k. sektorstudier. Arbetet sker i samverkan medkommunikationsdepartementet. Medanledning av första fråga vill jag hänvisa lill att systemet medkreditgarantier efter milt förslag i proposition nu i vårär i kraft t. o. /80. Ca 200 milj. kr. återstår av kreditramen. Med dekreditmöjligheter som garantierna ger och med den förbättring som har skett avfraktmarknaden bör rederierna kunna avvakla den proposition som Jag haraviserat lill . GeorgDaneils andra fråga är - utan material från sjöfartspoliiiska utredningen -svår alt exakt svara på. Jag anser emellertid atl del övergångsvis kan varamotiverat med olika insatser för att slå vakt om en handelsfiotta av ungefärnuvarande omfattning vad gäller sysselsättning och förtjänstförmåga. Tonnagetsstoriek - räknat i dödvikt eller lon brutto - är i och för sig en sekundärfråga. Med hänsyn till oljeförsörjningen bör vi dock ha ell tanktonnage avtillfredsställande omfattning. Vadslutligen gäller den tredje frågan är det i första hand rederiernas sak att tade kontakter som behövs. Vissa undersökningar och diskussioner äger redan rumom statliga insatser bl. a. på utbildningsområdet för påsjöfartsområdet.