prot · G209112 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:112 § 1 Justerades protokollet förden 16 innevarande månad. § 2 Om tidpunkten förinformation till ledamöter om regeringen Statsrådet erhöll ordet för alt besvaraGunnar i (m) anmälda interpellation,1978/79:152, lill statsministern, och anförde: i har i en interpellation frågat statsministern omdenne delar uppfattningen all riksdagsledamöterna bör ha rätt och möjlighet altdirekl och med massmedia fä del av den fullständiga lydelsen avauktoriserade uttalanden frän regeringen eller enskilda regeringsledamöter ochvilka åtgärder statsministern i så fall är beredd att överväga. Inierpellationen haröverlämnats till mig. Detär självfallet att regeringens förslag till - propositionerna -skallgöras tillgängliga för ledamöter möjligl efter avlämnandet.Sä sker också. Propositionernahar ofta elt betydande allmänt iniresse. Det är därför väsentligt altmassmedierna utan dröjsmål kan lämna korrekta uppgifter om innehållet i framförallt viktigare proposiiioner. Som regel kan della tillgodoses genom altmassmedierna får ta del av proposilionen med riksdagsledamöterna. Ivissa fall - som budgetpropositionen - kan dock hänsynen lill massmediernasarbetsvillkor motivera atl förhandsinformation med publiceringsförbehåll gårul lill massmedierna. Syftei är då atl möjliggöra atl allmänheten får enkorrekt och lättfattlig information om etl omfattande material i sä näraanslutning som möjligl lill propositionens avlämnande lill . Iandra fall kan del allmänna intresset i en fråga vara sä stort all det ärmoliveral att regeringen, när den har tagit ställning, offenlligl redovisarhuvudinnehållet i sitt ställningslagande, även om etl visst proposilionsarbeieåterstår. På så vis får allmänheten - och även den politiska oppositionen - enkorrekt beskrivning av regeringens hållning i slällel för att vara hänvisadelill enbart spekulationer, som kan vara mer eller mindre välgrundade. Pressmeddelandeni sådana fall delges också partiernas riksdagskanslier. Detriksdagen har att ta ställning till är dock de proposiiioner som regeringenöverlämnar och som innehåller regeringens fullständiga förslag. Alt lillriksdagens ledamöter formellt överiämna även uttalanden från regeringen ellerdess enskilda ledamöter skulle kunna skapa oklarhet om den Omtidpunkten för information till ledamöter om uttalanden frånregeringen konstitutionellainnebörden i uttalanden och pressmeddelanden. Jagvill lillägga atl statsråd liksom riksdagsmän är politiker som i olika sammanhang- intervjuer, anföranden, uppvaktningar, debatter m. m. -självfallet måstekunna redovisa sina poliliska avsikter och ambitioner. Även riksdagsmän ochriksdagspartier, som inte är representerade i regeringen, redovisar iblandoffenlligl poliliska förslag som de först senare formellt väcker som motioner iriksdagen. GUNNARBIÖRCK i (m): Tillåt mig atl till statsrådet uttrycka mitl tack för hans svar pämin interpellation. Omständigheterna har gjort att detta är tredje gängen ,somjag har förmånen atl med statsrådet fä föra vad som med en lätt travesteringav titeln pä statssekreterare doktorsavhandling skulle kunna kallas ett"Samlal i blandade ämnen". Slalsrådelsäger i sitt svar alt massmedierna som regel fäll ta del av propositionersamtidigt med riksdagsledamöterna. Jag är inle säker på att den uppgiftenläcker de verkliga förhållandena. Tillsamman med etl antal andra riksdagsmänavnjöt jag för här i huset kvällens TV-program, jag tror delvar Rapport. Vi erfor då, all statsrådet "lade fram sill förslag omläroplan för ": man talade om "skolministerns officiellapresentation av dagens förslag". Man frågade sig onekligen; När och förvem lades läroplansförslagel fram? Knappt hade vi hunnit smälla denna uppgiftförrän vi fick höra all handelsministern "presenterade regeringenstekoproposition i ". Det rörde sig därvid om "förhandsinformationom tekopropositionen, som läggs pä bord ". Och, om jagminns rätt, kom som etl tredje inslag i samma nyhetssändning uppgifterom"det förslag till ny skogspolitik som presenterades ". Jag gickut till mitt fack för all hämta dessa dyrgripar. Men ack, inte fanns där någraproposiiioner i dessa frågor. Även vid andra liknande lillfällen hardel dröjtinnan man kunnai fä lag på de propositioner, om vilkas innehåll massmedialämnat officiella - eller officiösa - besked. Denhär saken har åtminstone tvä aspekter. Den ena är praktisk och prosaisk; enriksdagsman blir inte sällan tillfrågad av sina väljare - som han träffar påmöten eller som ringer till honom efter au ha sett på TV eller läst tidningen -om vad han lycker och tänker om det ena eller andra regeringsförslagel. Har hanhaft tid all tillbringa kvällen framför TV är han kanske lika orienterad, ellerdesorienterad, som frägaren. Annars blir han tvungen all svara: jag har ingenaning om detta, för någon sådan proposition har i varje fall inte jag setttill. Ett sådant svar kan nog väcka en viss undran hos frägaren. Denandra aspeklen är av en annan valör, nämligen vad som är normal hövlighel. Enproposition aren skrivelse lill riksdag. Den avlämnas genom att ingeslill kammarkansliet och anmäles av talmannen vid sammanträde med kammaren efterdet atl den har delats ut till ledamöter (riksdagsordningen 3 kap. 1§ punkt I). Det är såvitt jag förståren god regel i umgänget människor ochorganisaiioner emellan - som i varje fall strikt observeras av dendel av regeringen som utgöres av kabinettet för den utrikes brevväxlingen - atlman inte röjer innehållet i avsända brev och skrivelser förrän det blivittillgängligt för mottagaren. Inle bara utländska makter ulan också kan kanske göra anspråk på att bemötas med en viss respekt. Jag är intei stånd atl avgöra om man skall anse att kammarkansliet är all betrakta sommottagare, när det gäller . 1 varje fall tycks riksdagsordningeninnebära att del officiella erkännandet av mottagandet, som utgörs avtalmannens anmälan av propositionen i kammaren, sker först sedan riksdagensledamöter mottagit var sitt exemplar av handlingen. i sitt svar säger, att massmedierna får la del avpropositionerna "med riksdagsledamöterna" så har detta nogkaraktären av ett översta tement; tågordningen förefallerintesåsäJlanatt varaden omvända. I min interpellation harjag emellertid inle djärvis sträcka miglängre än till att ifrågasätta, om inte ledamöter skulle kunna fåtillgång till texten lill auktoriserade uttalanden från regeringen eller dessenskilda ledamöter med eller i varje fall / omedelbar anslutning tilloffentliggörandet av den i massmedia. Thams svar framgår att han tycks anse alt ordningen, evad det gällertillkännagivanden om innehållet i propositioner, är tillfredsställande som denär och att, om någol statsråd gör etl förhandsuttalande i massmedia, del räckermed att ett exemplar av etl pressmeddelande härom delges partiernas riksdagskanslier.Jag är ledsen all behöva säga, alt jag inte anser någondera silualionentillfredsställande. Islutet av sitt svar berör statsrådet uttalanden som statsråd, riksdagsmänoch andra politiker gör i skilda sammanhang och som inle avser kommandepropositioner. Det är självklart all sädana uttalanden kan göras, mer ellermindre fritt. Jag har i min interpellation inte berört regeringsmedlemmarsuttalanden i anslutning till andra beslut än dem som gäller den direktarelationen mellan regering och riksdag. Enligt grundlagen är det regeringen som"styr riket". Vad regeringen i denna sin egenskap beslutar kanriksdagen inte ställa särskilda krav pä atl bli informerad om. Där fårriksdagsmännen nöja sig med att ställa interpellationer och frågor ocheventuellt granska regeringens förehavanden genom konstilulionsulskottetsförsorg. Vilka meddelanden enskilda riksdagsmän lämnar massmedia hör inteheller lill den fråga jag anhängiggjorl i min interpellation. "Rätten attfritt meddela sig med folk" är, såvitt jag förslår, endast en avlandets medborgare förmenad. Jaghar också försökt jämföra statsrådet uttalanden i de två näst sistastyckena med varandra. I det näst sista stycket oroar sig statsrådet för enoklarhet, som skulle kunna skapas om "den konstitutionella innebörden iuttalanden och pressmeddelanden", om sädana texter överlämnades tillriksdagens ledamöter. I stycket ovanför säger han däremot all pressmeddelandenfrån regeringen, som innehåller "en korrekt beskrivning av regeringenshållning" i vissa viktigare frågor, kan vara av allmänt intresse och ausådana meddelanden också delges partiernas riksdagskanslier. Omtidpunkten för information till ledamöter om uttalanden frånregeringen Omtidpunkten för information till ledamöter om uttalanden frånregeringen statsrådets framställningrätt, skulle skillnaden ligga däri, atl det kunde skapas konstitutionelloklarhet om sådana meddelanden utdelades i våra fack av kammarensexpedilionsassisienier, medan det är konstitutionellt oklanderligt, om sammameddelanden läggs dit av expedilionsassisienlerna frän hoiellavdelningens fempoliliska våningsplan. För mig, som inte är jurist, ler sig dock skillnadenhårfin, och jag tror del skulle vara inte bara i allmänhetens iniresse, utanockså av iniresse för ledamöter, om statsrådet kunde utveckladenna statsvetenskapliga teori lilet närmare. Imin interpellation till statsministern - som statsrådet nu på ett såälskvärt sätt ansträngt sig atl besvara - frågade jag nämligen också om denne -för den händelse han delade min syn pä riksdagsledamöternas rätt och möjlighetalt direkt och med massmedia få del av den fullständiga lydelsen avauktoriserade uttalanden av regeringen eller enskilda regeringsledamöter-villeöverväga några åtgärder i saken. De ålgärder som man skulle kunna länka sigvore väl, för mitt enkla förstånd, att uppdra ät de numera ymnigt förekommandeinformationssekreterarna att ge ledamöter samma sienciler sompressen får. För att undvika alla konstitutionella komplikationer skulle man jukunna formulera meddelandena till ledamöter ungefär så: "Härmedberedes tillfälle all få del av den information regeringen i daglämnar lill massmedia rörande" etc. skulle också kunna ge riksdagenen möjlighet att i efterhand bedöma, huruvida massmediernas återgivning avregeringens budskap varit tillnärmelsevis riklig eller ej. Jag skulle varatacksam om statsrådet ville lämna några synpunkier på denna sak, eftersomhan i sitt svar inle indikerade någon som helst beredvillighet från regeringenssida att överväga några åtgärder i saken. Jagvill helt instämma i vad i sade, ty jag tror att vi inomalla partier upplever förhållandena som synnerligen otillfredsställande. Del ärnonchalant mot atl regeringen går ut till massmedia långl innanriksdagen fält del av förslagen. För min del syftar jag inle på olikauttalanden av enskilda statsråd utan på de fall då regeringen inbjuder lillpresskonferenser och presenterar vikliga proposiiioner. händer del, somGunnar sade, atl de korta pressmeddelandena Kommer långt innanpropositionerna ligger på bord, Folkpartiregeringenär naturiigtvis angelägen atl under della vikliga valår fä så god press sommöjligt för sina förslag. Härvidlag är regeringen också erkänt skicklig, menregeringen måste ta hänsyn till . händer del, som , alt radio och tidningar ber oss om kommentarer lill del eller detförslaget. Då känns del litet snopet atl behöva säga alt vi tyvärr inle harfält la del av förslagel, trots all det behandlals itidningarna och omtalats i radio och TV. Vi för också frågor på möten ochkonferenser. Folk ringer och frågar, men vi måsle då bekänna atl vi inle kännerlill saken närmare. Tydligen är det viktigare med tidningarna. har givitflera exempel pä förslag som behandlals pä detta För min del kan jagtillägga att , , hade arbetsmarknadsministernpresskonferensomregionalpolilike::. Jag tänkte då atl jag skulle ta med migpropositionen hem och läsa den . Den hade emellertid inte kommit påfredagseftermiddagen när jag åkte hem. I morse när jag kom hit gick jag nedtill tryckeriexpeditionen för alt hämta den, men den hade inle heller dåkommit. Ändå stod del i tidningarna alt den hade avlämnats. Folk somringer till departementen om proposiiioner brukar, enligt vad jag har inhämtat,hänvisas till tryckeri, men där vet man inte heller närde kommer.Det är faktiskt ingen riktig ordning på del hela. Samma sak har häntbelräffande fiera andra slora frågor, t. ex. trafikpolitiken. Jag lyckerfaktiskt aU blir aklerseglad. Vi måste få en bättre ordning tillstånd. som presskonferens hälls borde också förslagen lämnas lillriksdagen. Detta slår också i svaret, och jag hoppas verkligen alt regeringenförsöker leva upp till vad som skrivits i interpellationssvaret. Del är ändåhär i som förslagen skall behandlas och avgöras. Omtidpunkten för information till ledamöter om uttalanden frånregeringen Jagvill först nämna att jag i viss utsträckning delar de synpunkier som kommitfram i debatten. Innan jag går vidare skulle jag bara vilja säga all del iGunnar i interpellation talas om den första, den andra och dentredje statsmakten, varvid karakteriseras som den andra. Jag lyckerall det är pä liden alt vända på del här; är enligt den nyaförfattningen onekligen den första statsmakten. Del är hos somlagstiftningsmakten och makten över finanser och skatter ligger. Alla harskyldighet atl rälla sig efter de beslut som fattar, och därför ärdet självklart atl besluten här i skall vara sä väl förberedda sommöjligl. En förutsättning härför är nalurliglvis atl inte etl stort antalärenden pä kort lid pressas igenom här i . Med del upparbetadelagsiiftningssyslem som vi har och med den arbetsordning som gäller är givelvisregeringens propositioner av myckel stor betydelse för det fortgåendebeslutsfattandet. Den sittande regeringen har ansvaret förpropositionsav-lämnandel och i övrigt för hanteringen av regeringens förslagtill . Här har, enligl min mening, den nu sittande regeringen i tvåavseenden betett sig betänkligt. Fördelförsta har regeringen inte lyckals planera proposilionsavlämnandei pä ettsådant sätt all får acceptabla möjligheler alt göra del noggrannaberedningsarbete som skall föregå beslutet. Medan under den förstadelen av vårsessionen närmasi gick pä tomgäng, har propositionerna kommitmed en sådan volym och i en sådan mängd all del inte är fysiskt möjligt förriksdagens ledamöter atl gä igenom alla propositioner. Fördelandra barden här regeringen - och det berörsju i interpellation- i större utsträckning än någon annan regering nonchalerat riksdagen.Regeringen har valt all presentera slora och vikliga förslag vidpresskonferenser och genom pressreleaser. Efter det alt förslagen lagts fram i Omtidpunkten för information till ledamöter om uttalanden frånregeringen massmedia har delförflutit veckor, innan ledamöter har fäll någon chans att la del avförslagen i deras helhet. Regeringens ambition har alltså varit att få ut såmycket PR som möjligt. har kommit först i andra eller tredje hand. Såhär får del naturligtvis inle vara. Genom presskonferenserna ochpressreleaserna finns del ju selekterad information, som företrädare för andrapartier i inte har någon möjlighel all ingående diskutera, eftersomdet mera grandläggande materialet saknas. Jagdelar inte i uppfattning all dessa pressreleaser skall fåställningen av något slags konstitutionellt fullvärdiga dokument i riksdagenshantering av de poliliska frågorna. Jag tycker i stället all ren anständighetborde bjuda regeringen att se lill att del som den håller sinapresskonferenser - och självfallet vill ingen förbjuda en regering att anordnasädana - också finns exemplar i ledamöternas fack av den proposition som detgäller. Först då kan det bli fråga om en meningsfull debatt på grandval av deförslag som regeringen har lagt fram. Jagvill avslutningsvis lillägga all konstitutionsutskoltel fiera gånger harbehandlat dessa frågor och framfört de meningar somjag här har givit uUryckför. Vi kommer naluriiglvis atl fortsätta denna granskning. kanjaginie underlåta all notera att jag i samband med min genomgång av de debattersom förts med anledning av betänkanden har funnit, atlde som varit hårdast i sin kritik mot lidigare regeringar för försummelser pådessa punkter har varit folkpartistiska ledamöter här i kammaren. Jag vill först instämma i det som sist var inne pä,nämligen att denna fråga har varit föremål för behandling här i mångagånger. Det är kanske också riktigt, som han avslutningsvis sade, attperspektiven ibland kan le sig litet olika beroende på om man enbari agerat somopposition eller också har förekommit i regeringsställning. Nuhar denna fråga inte sä mycket all göra med folkpartiregeringens hantering ulanär ett gammall problem, vilket jag också vill påminna om. Jag haringen invändning emot den principiella hållningen - som också flera gångerundersirukiis av - atl del är önskvärt alt fä ensamstämmighet i liden när del gäller avlämnande av proposiiioner och derasoffentliggörande. Problemet är emellertid inle så enkelt. Det har härförutsatts alt det skulle vara en omälllig publicitetslusl som gör atlpresskonferenser hålls eller uttalanden görs redan innan propositionerna kan formelltföreligga, men så är fakliskl inle fallet. från regeringens utgångspunkterskulle del självfallet vara atl föredra att ett offentliggörande skulle kunnaske exakt med atl en proposition överiämnas lill . Menibland är del av en rad olika skäl inte möjligt. För del första deliarstatsråden precis som andra politiker i den poliliska debatten, medverkar idebaiipaneler, häller anföranden osv. Det var exempelvis fallet i delsammanhang som i åberopade, nämligen vid det tillfälle när läroplanerna. I sådana sammanhang måste man nalurliglvis kunna geuttryck för sin allmänna syn pä ett visst problem. Dellauppfattas ibland av massmedia som all man har presenterat innebörden av enframlida proposition, även om så inle är fallet. Så var t. ex. inteförhållandet i vad gäller och proposilionen i läroplansfrägan.Någon presentation av läroplansförslagel har regeringen inle gjort. Däremot harskolministern deltagit i en debatt om saken och haft en del allmänna synpunkterpä hur läroplanerna skall utformas. Del kan ibland tolkas som atl man direklhar presenterat hela proposilionen, även om så inte varit fallet. Liknandeexempel förekommer på andra områden. Fördet andra kan det vara så, vilket jag också nämnde i mitt svar, atlallmänhetens och massmedias iniresse för en viss fråga är så stort all det äromöjligt all avvakta med ett offentliggörande av ett visst beslut inomregeringen tills proposilionen är färdig. Del uppstår en lång radspekulationer, läckor och allmän uppmärksamhei i en viss fråga, och det ärnaturiigtvis dä i allas intresse alt allmänheten, riksdagspartierna osv. fårenkorrekt information om vad regeringen faktiskt har beslutat. Oavsett vad mansedan tycker om beslutet, måste del ändå ligga i allas intresse alt det finnsen faktisk och riktig information om vad det innebär. Det kan då vara-nödvändigt att offentliggöra delta beslut redan innan man är klar att läggafram en proposition för . Dettaär inget ullryck för nonchalans mol utan snarare tvärtom. Omregeringen trots en ivrig spekulationsflora, gissningar och artiklar om vadregeringen egentligen kan ha kommit fram lill avstod från all ge en korrektinformation, skulle del bli ännu svårare att diskutera sädana frågor iriksdagen eller i den allmänna debatten. Därför kan det alltså bli nödvändigtatl ge en sådan information, och del måste ibland ske i form av enpresskonferens. Jag vill som etl exempel på detta peka på den uppmärksammadefrågan om den svenska flygplanslillverkningen, där det ju var nödvändigt attklargöra regeringens ställningstagande redan innan vi kunde lägga fram enproposition. Detkan i många fall också frän massmediernas synpunkt vara angeläget att man någotdelar upp propositionsinformalionen, så atl det blir lättare att hantera frågannyhetsmässigt och även med hänsyn lill allmänhetens information. Då kan detvara nödvändigt att ha någon presskonferens om en proposition innanden blir klar, sä att det blir en jämn spridning i tiden. Kortsagt: del är en rad praktiska skäl som ligger lill grund för dessa problem. 1den mån man skulle kunna underlätta arbete genom all distribuerapressmeddelanden på någol lämpligt sätt, så atl det här mera konstitutionellaproblemet inle uppstår, sä har regeringen givetvis ingenting atl invända motdet. Jag kan alltså på den frågan till i säga att vi skallöverväga någol lämpligt sätt atl ordna det, så all man kan få samma informationden vägen som riksdagspartierna får lill sina partikanslier. Det skall kunnagå alt ordna på ett praktiskt sätt. Omtidpunkten för information till ledamöter om uttalanden frånregeringen Omtidpunkten för information till ledamöter om uttalanden frånregeringen Delär nalurliglvis ändå vår strävan att kunna avge och offentliggöra proposiiioneroch eller sä gott som ha dem klara att överlämnas tillriksdagen, men av de praktiska skäl, somjag har nämnt och som faktiskt överhuvud taget har att göra med arbetsformerna för politiker och med denstora uppmärksamheien frän massmediernas sida, är det inte alltid möjligl. GUNNARBIÖRCK i (m): Jag ber att fä lacka statsrådet för hans senasie inlägg.. Delinnehöll, såviii jag kunde finna, fyra olika meddelanden-det är möjligt att jaghar missal något - nämligen dels alt statsrådet principiellt erkänderiktigheten av vad som här har framkommit, dels all det ibland var nödvändigtatt lämna information för att bl. a. förekomma läckor, dels all det fanns ettpsykologiskt behov av en spridningseffekt av propositionsinformalionen ochdels all statsrådet överväger atl fundera på hur en praktisk information skallkunna komma till stånd. Jag ber att fä återkomma särskilt till den sistapunklen om . Jagfäste mig emellertid också vid vad sade här. Det problem som vidiskuterar är fakliskl någonting mer och djupare än vad det kan synas vara. Manbrukar emellanåt tala om pressen - man får väl numera säga massmedierna - som"tredje statsmakten". Det begreppet kan föras tillbaka lill ErikGustaf och i slutet av 1830-lalet, och jagmedger att del kanske är moget för omvärdering. Däremotharjag kanske en annan uppfattning än om vad som är "förstastatsmakten". I hittillsvarande språkbruk har man uppfattat förstastatsmakten som regeringen. Det förefaller dock som om regeringen anser delviktigare att äga den tredje statsmaktens öra och gunst än den andrastatsmaktens- ; kort sagt att massmedierna numera har företrädeframför . Det är möjligl att del är en realistisk bedömning, när manhar fått uppleva hur etl av medierna genom en systematisk och raffinerad,skoningslös psykologisk krigföring mot en statsminister lyckades bringa honomoch hans regering på fall. Tredje statsmakten betvingade den första, medanandra statsmakten var hänvisad till åskådarplatsen. Det har varit i en känslaav atl det inle är lill nytta för demokratin, om en sådan ulveckling får fortgåulan atl ens diskuteras av dem det berör, som jag har dristat mig att ta uppdenna sak här i kammaren. Kanske är det etl lägligt tillfälle all göra del ,i en parlamentarisk situation, när kan karakteriseras sometl "iransporikompani", utan många reella avgöranden träffas just ioch av . Jagvill emellertid la fasta pä del sista som statsrådet sade om alt hanövervägde praktiska lösningar. I motsats lill inte villeall regeringen skulle få säga någonting förrän propositionen är bordlagd,vilket jag i och för sig anser vara elt rikligt krav men som jag fruktar ocksåär ett övermänskligt krav - tycker jag i varje fall att, just som jag sagt imin interpellation, auktoriserade meddelanden av den lyp som statsråden delgerpressen eller i omedelbar anslutning härtill även bör delges Medanjag funderade på del här problemet kunde jag inte låta bli all länka på denuppmaning som mötte riksdagsmän, när de i sina kärror och karosser logsig till : "Vad göras skall ärallaredan gjort, I herredagsmän, reser ickeså fort!" Närjag läste utkastet till statsrådet svar funderade jag på om del inle meden lätt iravestering skulle kunna sammanfattas så; "I herredagsmänkunnen lugnt sitta ned, för i sinom lid fän 1också besked."