prot · G20944 · 1978-12-31 00:00:00 — med hur vi tillvaratar ochvidareutvecklar våra råvaror; jord, skog, malm, mineraler ochenergitilllgångar. Basindustrierna är ryggraden i länels sysselsättning. Jag är medveten om att del också behövs speciella glesbygdsinsatser.Sysselsättningsutredningen och glesbygdsdelegationen, som statsrådet hänvisartill i sitt svar, har lämnat förslag lill många äigärder som jag inte skall gåin på i detta sammanhang. Jag förutsätter att förslagen kommer atl behandlas ivår i samband med regionalpolitiken, vilket statsrådet också har bekräftat.Belräffande kartläggning av lokala arbetsmarknader är att märka att det bedrivsen del sådan verksamhet, exempelvis i i samband med projektet . INorrbotien har vi inle en enda kommun som kan sägas ha en god lokalarbetsmarknad, dvs. där man kan erbjuda människorna god sysselsättning samt gevalmöjligheter med hänsyn lill utbildning och yrkesinriktning. StatsrådetWirtén sade vid en interpellationsdebati: "Alt man haren sä betydande svårighet uppe i beror lill stor delpade förväntningar som skapades i och med planeringen för 80--- ." Även AnnaEliasson har berört 80. är mycket oroväckande, ochjag frågar: Är inte regeringen medvelen om den allvarliga situationen hos ossoch om orsakerna till den? Nej, statsrådet ,del är inle förväntningarnasom är orsak till atl 22 000 människorslår ulanför den ordinariearbetsmarknaden och all vi fält en utflyttning frän länet. De flesia kännerockså till atl 80 tillkom för alt fö lill stånd en expansion avnäringslivet med utnyttjande av länets råvaror för all på så sätt uppnåvaraktiga förbättringar av levnadsbetingelserna för människorna i vår landsdel. Låt mig avslutningsvis konstatera: Den borgeriiga trepartiregeringen,med en centerpartist som ansvarigt statsråd, har saknat närings-ochindustripolitik. Regionalpolitiken har suddats ut och blivit ett allmänt stödlill förelagen. Den borgeriiga riksdagsmajorileten har avslagit socialdemokratiskaförslag, som skulle ha inneburil ett bättre läge för länets såväl kust- somglesbygd. Konsekvenserna av handlandet har blivit ödesdigra för . Nukrävs framlidsinriklade insaiser. Enbart arbelsmarknadspolitiska insaiserlöser inle långsiktigt sysselsättningsfrågorna i skogslänen. Jag vill ställaföljande fråga lill arbetsmarknadsministern: arbetsmarknadsministernåsikten atl lösningar pä glesbygdernas sysselsättningsfrågor sammanhänger medhur man lyckas lösa närings- och sysselsättningsfrågorna i regionen i desshelhet? I så fall, vilka närings- och induslripolitiska åtgärder ämnarstatsrådet vidta för att komma lill rätta med effekterna av trepartiregeringenss. k. decentralistiska politik? 0/77 sysselsättningen i glesbygd Del är inle en tillfällighet att den här interpellationsdebatten omsysselsättningen i glesbygd har kommit atl föras av kvinnor. Närsysselsätlningen viker och är dålig, vilket den ju har varil även lidigare i glesbygderna,går det i första hand ut över kvinnorna. Del är alltså i hög grad enjämslälldhelsfråga. Jag begärde egentligen ordet, därför att upp två frågor som direkl berör jämställdhetskommittén. Jag finner migföranlåten alt göra några kommentarer. Förstvill jag då ta upp ulredningen om kvinnor i glesbygd, som utfördes somtväbelygsuppsais av ett antal elever vid i kom till stånd lack vare ekonomiskt bidrag från jämställdhetskommittén.Vi var också involverade i arbetet och i utvärderingen. Det var ett utmärktinitiativ av , och jag tycker också att resultatet blev bra.Utredningen har fyllt en viktig uppgift, inte minst därför att den kommit attutgöra underiag för den studieverksamhet som senare ägde rum i dessa bygder ochsom ledde lill en ökad medvetenhet där, inte minst bland kvinnorna själva. Denhar också - och del är ett svar på den andra fråga som - givit jämställdhelskommittén vissl underlag för den utredning om dehemarbetande kvinnorna som kommittén just nu bedriver. Del är lilet synd uttalar sig så negativt om denna utredning, uppenbarligen utan att manansträngt sig för alt skaffa informationer om dess uppläggning. MarianneStålberg sade att man är rädd för alt denna utredning endast ytligt kommer attbehandla glesbygdskvinnornas situation. Jag vill försäkra alt den inte kommeratt göra det. Elt av syftena med utredningen är att verkligen kartlägga dendolda arbetslösheten. Det har gjoris en statistisk kartläggning av denna, menden visar endast läget vid elt vissl tillfälle. Vi vill med vår ulredning föfram vad som är orsakerna lill att kvinnor är hemarbetande, om det t. ex. ärbrist på arbete. Andra faktorer att studera är hur länge de är arbetslösa, ivilka intervaller osv. Jagtror att myckel av det som efteriyses i den molion av sombehandlades kommer att bli besvarat genom denna utredning. I varjefall ingår det i dess intentioner att så skall bli fallet. Jag tycker att viskall vänta tills den lagt fram sitt resultat innan vi förklarar oss bereddaalt döma ut den. Jagvet vidare inle på vilket sätt arbetsmarknadsutskottet var negativt lillMarianne motion. Såvitt jag förstår var utskottet hell enigt ochmyckel posilivt i sin behandling. Vad utskottet gjorde var alt del hänvisadetill den utredning som pågår, och det tyckerjag bör kunna upplevas som rättpositivt. Vi är hell överens om atl del behövs kraftiga åtgärder för alt lösadessa problem, och det är, som redan sagt i sitt inlägg, genomregionalpoliliska insatser som man måste försöka lösa problemen. Jag villunderstryka atl del inte är något nytillkommet intresse som visas fråncentern på denna punkt. Tvärtom ärdet väl dokumenterat i riksdagstryck och iandra sammanhang att alllid slagit vakt om sysselsättningen iglesbygderna. Interpellationen och milt relativt korta svar på den har utlöst enlängre debatt än vad jag kanske hade väntat mig. Jag vill betyga atl det varitintressanta debattinlägg. Vi kommer alt fö återkomma lill frågorna om hursysselsättningsmöjligheter i glesbygd skall kunna skapas och förbättras när denproposition som jag aviserat kommer på bord. Jag har idagens läge inte någon möjlighet all gå in i detta material på något djuparesätt. efteriysle mina värderingar av det arbele som har utförts. Jag skullesjälvfallet kunna göra recensioner av det myckel rika utredningsmaterial somföreligger från delulredningar inom glesbygdsdelegationen och även inomsysselsällningsulredningen. Men den vanliga ordningen är väl ändå alt man förslavvaktar remissomgången och ser vad remissinstanserna lycker om förslagen.Därefter kommer regeringen förvisso, , atl redovisa sinasynpunkter och att på bord lägga fram de förslag som vi tycker ärlämpliga. Vårmålsättning är naturiigtvis att upprätthålla en god sysselsältning i glesbygd.Della är nu lätt alt säga, men jag tror atl jag har alla meddebatlörer med mignär jag tillägger att det är betydligt svårare att nå det målet -att nä ett braresultat, fö en fullgod sysselsältning ute i glesbygdsområdena. Situationen är,som här har sagts, naturiigtvis särskill svår för kvinnor. Jag skulle gärna viljatillägga -jag är förvånad över alt ingen har påpekat det - att det finns flerautsatta grupper som för det särskilt svårt när arbetsmarknaden sviktar. Låt migbara peka på handikappgruppen, som har oändligt mycket svårare att fö arbetejust i glesbygden än på en mer differentierad arbetsmarknad. På så sätt kan manpeka på flera av de svagare grupperna inom arbetsmarknaden. Ju mindre utbudetär, desto svårare är det naturligtvis atl tillgodose de rättmätiga iniressensom människorna har i den bygden. Delär ändå rätt säkert all bäsla vägen atl finna de riktiga åtgärderna förglesbygdssysselsältningen är att man fortsätter det kartläggningsarbele som harskett i länsplaneringen och i glesbygdsdelegationen. Här finns nu ett mycketrikt material, och det gör det lällare atl sälla in riktiga åtgärder ifortsättningen. har man tyvärr fött arbeta på känn. Denlänsplanering som jag har talat för, senast i , trorjag måste blibetydligt mera åtgärdsinriktad. Man måsle fråga sig: Vad är det planeringenskall syfta till? Vad är det för åtgärder som kan vidtas mot bakgrund av defakta som kommer fram i planeringsarbetet, och då med belysning av de lokalaförhållanden som råder? Det är en sådan mera differentierad verksamhet som jagtror på och som kommer att förbättra sysselsättningsläget. Fårjag sedan bara svara på fråga, om jag inle känner oro försituationen i Norrbollen. Jag tror atl man kan ulvidga frågan till att gällaskogslänen i stort, för del låg väl egentligen i resonemang.Jo, visst känner jag oro, och det tyckerjag också framgår av det uttalande somFrida citerade frän min debatt här i kammaren . Jaglilläl mig vid del tillfället också påpeka att de väldiga förväntningar som ändåväcktes med anledning av 80-projektet verkade som en magnet iLuleäomrädet. Man fick i gång en väldig investeringsaktivitet vilken, som bådeFrida och jag känner till, varil svår alt utnyttja på rätt sätt. Färjag bara peka på exempelvis bostadsbyggandet. Del var en marknadsundersökningbakom det projekiei som icke var hållbar, och därför grusades förväntningarnaför många människor som återvände lill i hopp om atl fö sinsysselsättning tryggad i det område som de kanske helst ville vara verksamma imen som de en gång tvingats lämna. Jagtror inte att vi skall blunda föratt de här förväntningarna som uppstod hosmånga återvändande norrbottningar har förstärkt svårigheterna iLuleäomrädet. Del trorjag inte heller vill förneka. började med alt försöka göra gällande atl del är en förändring ifolkpartiregeringens politik jämfört med trepartiregeringens vad gällerregionalpolitiken. Del där är inle den första som försöker göragällande. Jag har sett alt många cenlerlidningar har varit före i denargumenteringen. Jag har nog ofta funderat över vad del egentligen finns förgrund för den. Att det är en politisk grund är lält alt se. Mendet är ändå så, , alt i den trepartiregering som och menar förde en sä riklig regionalpolitik ingick också ,och vi har inle på något säu motsatt oss de målsättningar som fanns där. Vi harheller inle, sedan vi övertagit regeringsansvaret pä egen hand, deklareratnågon avvikelse i det hänseendet. Vad som har hänt är" att vi harkonstaterat, i likhet med vad man gjorde i trepartiregeringen, auvi har en väldigt snabb stmkturförändring på svensk arbetsmarknad. Att detunder den tid då var industriminister försvann ett myckel stortantal jobb inom industrin är inte obekant för . Underentreårsperiod rör det sig om uppemot 1(X) 000 jobb. Delta får ju sinakonsekvenser för människor, och det kräver en aktiv arbetsmarknadspolitik, såatt de som blivit friställda kan fä nya jobb. Då kan man inte bara sätta sigmed armarna i kors och säga att de för klara del pä egen hand. Detär de problemen som vi har försökt möta genom att hjälpa dessa människor ny arbetsplats och ge stimiilanser för dem att flytta från en bransch annan och också röra sig geografiskt. Det är nödvändigt om det inte skallbli slora problem i de områden där det har uppstått kriser i näringslivel. Jagskulle vara myckel förvånad om ville hävda någonling annat. Jagvill tillägga atl den här politiken naturiigtvis måste paras med enmycket aktiv regionalpolitik. Del är precis vad vi arbeiar för och kommer altarbeta för, och det skall jag försöka redovisa i den proposition som vi läggerfram lill våren. Det är därför meningslöst, , att försökafortsätta den här debatten. Det finns inget underlag för det. Det har i den här debatten kommit fram många och vältaliga vittnesmålsom belyser glesbygdsområdenas utsatta situation. Man för väl också säga atl vittnesmålen är bevispå effekter av 1960-taleis socialdemokraliskakonceniraiionspolitik som har skapat, för atl citera någon av talarna här,oacceptabla förhållanden i glesbygden. I varje fall finns det enligt min meningelt uppenbart samband mellan de förhållanden som råder där och1960-talels politik. Det är otvivelaktigt så att förändringar tar tid, och nogär effekterna av sysselsättningspolitik och konceniraiionspolitik ganskalångsiktiga. Den period som nu har varit i regeringsställning harförvisso inte räckt till för att rälta till dem. Omraden av socialdemokraliska talare är ell tecken på atl det sker en socialdemokratiskomprövning av den inställning man lidigare haft, så är del välkommet. Jagförutsätter att också arbetsmarknadsministern har lyssnat uppmärksamt tilldebatten. Det finns alla skäl att låta glesbygdsfrågorna spela en betydanderoll i den regionalpoliliska proposition som skall framläggas lill våren. Fräncenterns sida ser jag inte att vi har något skäl att ompröva vår inställning,eftersom vi har varit inriktade på en deceniralistisksysselsättningspolitik och en aktiv regionalpolitik. Detta har inte tagit sinbegynnelse nu eller under trepartiregeringens lid, ulan det kan spåras långttillbaka i liden, inle minst till 1960-lalets myckel livliga debatt. MarianneStålberg yttrade sig på ett sådant sätt i debatten all man kunde få ett intryckav att jag med min interpellation skulle ha anslutit mig till ensocialdemokratisk molion. Så är inte fallet. I den socialdemokratiska motionenbegärde man en särskild utredning för att belysa kvinnornas situation.Arbetsmarknadsutskottet var, såsom har framhållit, enigl,förulom att det var ett särskill yttrande från socialdemokratiskt håll, menutskottet uttalade att man delade motionärernas uppfattning att kvinnornassiluation i glesbygden behöver ytterligare belysas. På den punkten tycks vialla här vara överens. Man kan diskutera pä vilket sätt det bäst bör ske. Jagirodde för min del alt ett arbele på det här området pågick inomsysselsällningsulredningen och glesbygdsdelegationen, men av den informationsom jag har fölt verkar del inte vara på det sällel. Då för man gå andra vägar.Del harjag också antytt i min interpellation och i mina tidigare inlägg . Detråder oenighet bland de socialdemokraliska talarna huruvida man skall göranågon särskild utredning eller kartläggning. Jag är övertygad om alt det behövskartläggningarav olika slag, både riksomfattande och lokala, föratt fö frambältre faktiska kunskaper om glesbygdsförhållandena. Däremot serjag inte någotsom helst skäl för alt avvakta med samhällsinsatser lill stöd för sysselsättningeni glesbygd under åberopande av att man skall göra sådana här utredningar. Detframgår också av den politik som vi har medverkat lill under regeringenFälldins lid att insatserna inte kan vänta. De regionalpolitiska insaisernahar förstärkts . Regeringsförslag har bl. a. lagts om attförbättra småförelagens situation - del är i hög grad en glesbygdsfräga. Förinle alltför lång lid sedan framlades exempelvis förslag om särskilt stöd lilllanibmksföretag m. m. i glesbygd som är av betydelse för all stödjakombinaiionssysselsäilning. Genom denna politik harman lagl en grund för en mer aktiv regionalpo- 0/77sysselsättningen i glesbygd lilik,och tanken har varit att den skall följas upp i de propositioner somkommer . Då för man i skrift avläsa resultatet av den folkpartisliskaregeringens handhavande av det underiag som tagils fram för proposilionskrivandel. Jaghar inte sagt att det har skett en ändring i den folkpartisliska politiken. Detvet jag inte, men del har gjorts uttalanden som, vilket jag sade i elt tidigareinlägg, lyder på att del kan vara en omprövning på gång. Jag hoppas alt så inteär fallet. Dessa frågor har arbetsmarknadsministern möjlighel att diskuleravidare med i morgondagens inlerpellalionsdebalt. Arbetsmarknadsministernläl i sitt inlägg nu något mer positiv till behovet av insaiser i glesbygd. Menjag tycker att man ändå kunde spåra vissa förbehåll när situationen förkvinnorna och handikappgruppen - som av någon anledning ofta kommer upp isamband med kvinnornas situation -togs upp. Arbetsmarknadsministern pekade dåpå behovet av en differentierad arbetsmarknad. Jag tror atl man måslekonstatera atl vi i glesbygd aldrig kan fä samma differentiering som istorstadsområdena. Men för den skull för vi inte anse de här frågorna varamindre viktiga. Det är just för alt situationen är sä svår i glesbygdsområdenasom vi behöver myckel kraftiga insatser för att nu komma till rätta medeffekten av 1960-talets medvetna koncentrationspolitik. Jag hoppas att det inle är en man förmenat all delta i denna debatt. Detenda motivet för mig alt gä upp och blanda mig i debatlen är av verkligheten. Det är tråkigt alt höra henne försöka beskrivaverkligheten, för det är ett typiskt försök lill partipropaganda i syfte atldölja den rikliga verkligheten. Honsäger all glesbygdsproblemen uppstod under 1960-talel beroende pä ensocialdemokratisk centraliseringspolitik. Hon säger vidare att grunden för enaktiv regionalpolitik lades under regeringen lid. tror sig känna till problemen när del gäller glesbygd-och jag skallinte bestridadel. Jag känner också till dem. Men jag känner också till hur deuppstod. Sanningen är denna: Glesbygdsproblemen började på 1950-talel närskogs- och jordbrukei mekaniserades, när jordbrukskooperaiionen började lägganer slakterier och mejerier. De fortsatte och förstärktes . Arbetstillfällenaförsvann på gmnd av att de fria marknadskrafterna förde sitt spel. Men ävenaktiva samhällsinsatser har medverkat lill béfolkningsutlunningen i glesbygden.Arbetsmarknadsutbildning och en aktiv arbetsmarknadspolitik gjorde attmänniskorna, ofta frivilligt, sökte sig bort från de tunga och dåligt betaldayrken som stod dem lill buds. Det påverkade i sin tur serviceunderlaget medpåföljd att underlaget för skolor, butiker osv. minskade och försvann.Minskningen i sysselsättningen spred sig som ringar på vattnet. Det var enutveckling på både gott och onl. Det var bra att de tunga,ibland omänskligt tunga, arbetsmomenten rationaliserades bort ochförsvann, men del minskade sysselsättningen. Det var bra all möjligheteröppnades även för glesbygdens människor att välja utbildning och yrken som devar intresserade av, men del minskade sysselsättningen och servicen iglesbygden. De negaiiva effekterna måste mötas med en aktiv arbetsmarknads- ochnäringspolitik men även av en lång rad samhällsinsatser i övrigt. Problemen hardiskuterats under en lång följd av år i . En hel rad av beslut harfatlats när det gäller regional- och lokaliseringspolitik. Vi försöker ständigtförbättra instrumenten. Moldenna bakgrund ärdet häpnadsväckande atl kan slå här och säga atlgmnden för en aktiv regionalpolitik lades av regeringen . Under hela den långa lid som vi utvecklat lokaliserings- ochregionalpolitiken har vi haft en socialdemokralisk regering. Den Fälldinskaregeringen tillträdde . De eventuellaförbättringar som tillkommit i regionalpolitiken under regeringstid ärendasl marginella i del totala sammanhanget. Ändå har mage allhär stå upp och säga atl det är den Fälldinska regeringen som lagl grunden aktiv regionalpolitik. Hur naiv eller falsk får man vara i sinhistoriebeskrivning? Del tråkiga är alt dessa argument möter man väldigt ofta hoscenlerparlisler. Man frågar sig ibland: Är det den medvelna lögnen de lar i sinmun, eller har de inle varil med och följt den utveckling som förevarit i vårtland? Erkänn,, att i denna fråga har alla riksdagspartier varil akliva! Vem somvarit bäst kan vi naturiigtvis gräla om, om vi tror atl det för saken framåt.Men jag för min del kan inte förstå vad det skall tjäna lill att försöka vinnapolitiska poäng genom all föra den här sortens debatt. Är det inte bättre attvi koncentrerar våra krafter på atl föra en konstruktiv politik? Sedansäger att hon inte har anslutit sig till någon socialdemokratiskmotion. Nej, lyvärr har hon inie gjort det. Del var inte bara en molion somMarianne åberopade, utan hon åberopade även en molion i vilken vikrävde medel till en försöksverksamhet för alt förbättra sysselsätlningen förkvinnor i glesbygd. Del är vad man kallar för en aktiv regional- ochlokaliseringspolitik. Men det förslaget behagade gå emot iriksdagen. Jag förmodar att även gjorde det. Jag beklagar atl jag inte kunde konstruktivt della i den här debatten.Jag lovar att fortsättningsvis försöka medverka i konsimkiiva förslag. Men jagtyckte inte alt de uttalanden som gjorde skulle fö ståoemotsagda, för del var helt enkelt en falsk historiebeskrivning hon gav. () kortgenmäle: måste ha missuppfattat mig eller inle riktigt hauppfattat vad jag sade. Jag har inle påstått att grunden för en aktivregionalpolitik lades av regeringen . Vad jag däremot har sagt är attgrunden för en aktivare regionalpolitik har lagts av regeringen . Ochkom ihåg atl bland det första som hände efter regeringsskiftet var atl vi här i 0/77sysselsättningen i glesbygd fick sälla ossned och försöka bäiira på en dålig socialdemokralisk proposilion omregionalpolitiken. De förbättringarna innebar bl. a. att slog fastatl regionalpolitiken skulle inrikias även på en inomregional balans. Och detvar ändå betydelsefullt att satte upp det som en allmän målsättning. Dellavar det första tecknet pä vad den nya riksdagsmajorileten och regeringen villeåstadkomma inom regionalpolitiken. Men den stora proposilionen omregionalpolitiken kommer ju först lill våren, och det är därför jag uttalademig om atl vi lagl grunden för en aktivare regionalpolitik under den härregeringsperioden. Sedanär det inte heller så atl jag ville göra gällande alt glesbygdsproblemenuppstod under 1960-ialei. De fanns ju belydligl lidigare. Del är helt korrektsom sade, all den här debatten drevs på 1950-talei. Och om jaginte missminner mig trorjag att man redan i slutet på 1940-ialel börjadeförsöka få fram underlag för en politik med den här inriktningen. Detvar intressant - det vill jag också säga - atl höra här så klartmedge atl även akliva samhällsinsatser har medverkat lill all glesbygdenulglesals. Vår uppfattning i är att man alltför medvetet ochhänsynslöst drev den koncentrationspoliliken under socialdemokralisk ledning på1960-talet. Man hade med en betydligt mjukare och mer deceniralistisk politikkunnal skapa helt andra förutsättningar för människors välfärd i gemen ochinte behövt låta rationaliseringar inom arbetslivet så ensidigt gä ut övermänniskor i glesbygd. Närdel sedan gäller den här moiionen och min interpellation sä tycks det råda englädjande enighet i debatten om atl del behövs ytterligare kartläggningar pädel här områdei. Och jag hoppas alt man från regeringshåll och även frånriksdagshåll skall kunna medverka lill alt finna lämpliga former för elt sådanlarbete. () kongenmäle: Nyanser i ord skall jag väl inle stå här och gräla om. Vad AnnaEliasson harsagt kommeratt återfinnas i protokollet. Och jag är övertygad omall del kommer att stå vad jag citerade. Låtoss återgå lill anklagelserna för socialdemokratisk centraliseringspolitikunder . säger atl de här aktiva samhällsinsatsernaalltför hänsynslöst har drabbat människorna i glesbygden. Lät mig fråga: Vilkaav de aktiva samhällsinsatser som gjorts skulle vi inie ha gjort? Gäller delmöjligen arbetsmarknadsutbildningen, där vi gav många skogsarbetare ochsmåbrukare möjlighel atl utbilda sig till andra yrken? Del var många gångeryrkesskadade människor som hade svårl ail fö sin bärgning i del yrke där de varsysselsatta och som ingenting hellre önskade än alt fö arbetsmarknadsutbildningoch komma bort ifrån det slit och släp de levde i. Eller var del möjligen andrautbildningsinsatser som gjorde alt ungdomarna i glesbygden helt plötsligt fickmöjlighel atl välja yrke? Fömt var de hänvisade lill alt bli småbrukare,skogsbrukare eller flotiningsarbelare - något annat val stod inte lill derasförfogande, om de inte hade rika föräldrar. plötsligtmöjligheten för dessa ungdomar all utbilda sig lill andra yrken. Effekten blevatt de lämnade sin forna hembygd. Effekten blev atl glesbygden tunnades ut. Jagkan försäkra om att jag känner otaliga människor som lämnatglesbygden sedan vägarna förbättrats och fått sådan bärighet att de kunde åkadärifrån med sina flyttlass. Jag känner otaliga människor som flyttat frånglesbygden som inte har varit arbetslösa under sitt liv. Jo, därför atl de sökte bältre betingelser här i livet då möjligheternaöppnades för dem, och det skall vi inte missunna dem.