prot · G20959 · 1978-12-31 00:00:00 — 48 argument som han var beredd att acceptera. om all vi måste skapa enmarknad i stället för att acceptera alt del har byggts upp en produktion runtom i världen som är så omfattande att en viss anpassning måste ske också hososs, dvs. att vi för ta hänsyn till vilka möjligheter vi har att konkurrera påvärldsmarknaden. Närherr säger att nedläggningar är del vi eftersträvar efter 1980,så vet han - borde vela under alla omständigheter - att detta inte är avsikten.Vi för se vilka konsekvenser den neddragning som beslutas för med sig ochhur marknaden utvecklas. Vi vill ju bevara alla de produktionsaktiviteter somvi har. Det är ju detta som ligger i propositionen och i utskottets förslag. Närdet gäller vilka som politiskt skall kunna påverka utvecklingen vill jag sägaatt inte är det genom kommunisterna som det skapas någragarantier för varvsarbetarna och deras framtid. Möjligheten ligger fastmera iatt socialdemokratin val kan fö etl ökat infiytande över denframtida politiken. Låtmig också säga till att vi känner varvsarbetarna och är heltövertygade om att de är tillräckligt fackligt och politiskt mogna för att intelyssna lill uppmaning lill utomparlamenlariska aktioner. Att ställa om världens fartygsproduktion är ingen lätt uppgift, ochuppgiften är ju inte bara den svenska industrins. Men våra varv är onekligen endel av den samlade kapaciteten, och de har dragit till sig uppmärksamhetenlänge. Inte minst beror det på att de svenska varven varav hög klass. De hadeunder en vid internationell jämförelse effektivutrustning, de hade duglig arbetskraft, och produktiviteten var hög. Enfråga som kan ställas , i belysning av händelseutveckling under 1970-lalet,är om de svenska varven fick en alltför ensidig inriktning. Bortsåg man alltförmycket från att det vid sidan av eller bortom den så dominerandetankermarknaden fanns andra objekt, lika viktiga att söka utveckla ochmarknadsföra? Ytterligareen fråga kan man ställa, och det är om samarbetet mellan rederinäringen ochvarven i var tillräckligt. Mig förefaller det av senare erfarenhetersom om rederier och varv levde i ett köpare-säljareförhållande även om deingick i samma ägarintressen. I den omhuldade fria konkurrensens namn log manicke så mycket hänsyn till varandra även om del inte var några egentligastridigheter. Borde man inte utifrån delta söka dra vissa lärdomar? Finns detinte skäl för en grundlig diskussion om näringspolitik för rederi och varv medetl delvis gemensamt forsknings- och utvecklingsarbete? socialdemokratiska motionen i varvsfrågan har detta problem fött enframskjuten plats. Vi säger att stöd lill slrukturuiveckling inom svenskrederinäring bör fö genomslagskraft också för varven. Stödet bör ha som främstasyfte att stimulera rederiföretagen alt beställa mer uivecklingsbeto-nade ochframtidsinriklade fartygstyper för att härigenom uppnå en ökad konkurrenskraft.Vi formar detta till etl förslag om alt bidraget bör kunna öka 4 protokoll 1978/79:59-60 från , därmarginalen kan användas såsom en glidande skala i vilken man lar hänsyn lillutveckling och framlidsinriktning av de nya bålarna med de särskilda kostnadersom man därvid måste vara beredd till. Jagtror alt detta är viktigt, och jag beklagar alt vi inte i utskottet kunde blieniga om att pröva dessa möjligheter. Under debatten i näringsutskolletuttrycktes åtminstone ett intresse för dessa tankegångar, men så långt som gemensam skrivning i detta avseende kunde vi inte komma. varemellertid av den uppfattningen all vi kanske kunde diskutera den någon gångframöver. Men del aren angelägen uppgift att så skyndsamt som möjligt sökainrikta nyproduktionen på det som kan länkas bli aktuellt i den framlidasjöfartsnäringen och som naturligtvis påverkar varvsstrukluren. Idebatten framhålls ofta att de svenska varvens konkurrensförmåga är mycketliten nu och , därför att kostnaderna vid främst utvecklingsländernasvarv är betydligt lägre. Men kostnaderna skall jämföras med kvalitet ocheffektivitet, med framförhållning i fråga om såväl arbetsmiljö som miljöskyddpå bålarna -jag tänker inte minst på olje- och gasfarlyg. Att stirra sig blindpå konkurrensproblemen leder lätt till någon form av utvecklingskramp.Diskussionen kretsar då kring alt avveckla i stället för att utveckla -utveckla nytt ur del gamla. Jagobserverar att talesman i varvsfrågan i debatten här 1976 berörde deproblem som jag här omnämnt. Han sade bl, a. alt elt mycket brett perspektivmåste anläggas på varvsnäringen och därmed sammanhängandesjöfartsnäringsfrågor. Del viktigaste av allt, fortsatte han, är uppenbarligenatt man försöker skaffa sig en så utförlig bild som möjligt av sjöfartenskommande utveckling. Det är nämligen i sjöfartens kommande utveckling somgrunden för varvsindustrins framtid läggs. Vadjag har förstått av det citerade uttalandet är del en efterlysning avsamordning mellan sjöfart och varv, just det som vi i vår motion mera påtagligtvelat verka för. Vi har återkommit lill denna fråga i en reservation, som jagyrkar bifall lill, som jag sagt här, under beklagande av att vi intekunde fö en majoritet inom utskottet för all gå på samma linje. Låtmig bara säga, herr talman, all vår motion har utarbetats i mycket hög gradgenom elt grupparbete,där representanter för facken inom varvsrörelsen aktivtdeltagit, och resultatet av arbetet med motionen har testats påriksdagskamrater från varvsorlerna och kommunala representanter. Del kanske kanvara skäl i att lyssnar till detta, att del är justrepresentanter direkt från varven som varit med om att initiera åtskilliga avde uppslag och tankegångar som är presenterade i motionen. Utskottsmajoritetenhar kunnat samla sig kring väsentliga inslag i motionen. Del viktigaste är dockresultaten av de beslut som nu kommeratl fatta. Kapaciteten i frågaom fartygsbyggande runt om i världen är för hög. Att kapa lill sig ökandeandelar är inte lätt. Vi för finna oss i all minska ner verksamheterna men göradet på ett vettigt sätt. Beklagligtvis skiljer vi oss i fråga om vad som kanbetecknas som en acceptabel ordning. Men låt mig bara erinra om att de beslutsom såvitt jag förstår kommer att fatta blir ju att varvskapaciteten, mätt i förhållande lill 1975, kommer ned till55 96, dvs. idet närmaste hälften av vad som gällde 1975. Det är en relativtsnabbi genomförd process. Moderaternaoch även intar, som jag har sagt, en hård attityd i fråga omanställningstryggheten och därmed en attityd som är stram mot de många som ärkollektivet arbetskraft. Man säger: Lägg ned! Låt dem sluta! De skall söka nyajobb. Arbetslöshetskassorna finns ju. Det finns jobb på andra håll. Jag harredan bemött detta och framhållit att på varvsorlerna är inte lägel så ljustsom man vill beskriva del. Glömmerman inte, när man intar denna attityd, att det är fråga om individer,människor, familjer med rottrådar och känslor i en miljö av arbete ocharbetskamrater, bostad och vänner osv.? Har vi då inte råd att ge lid föromställning, tid för anpassning när sådan blir oundviklig, lid också för altförståelsen för all förändringar är nödvändiga skall mogna fram ochförändringarna godtas? Centernhar i sin reservation skrivit kring frågan om anställningstryggheten. Dettalas där om att en regel om anställningstrygghet borde vara allmän och att mani förväg skulle uttala sig om tillämpningen på andra branscher och andra orter.Vi är, som jag tidigare framhållit, självfallet intresserade av att gebegreppet strukturomvandling i socialt acceptabla former ett reellt innehåll.Men vi måste ju ta hänsyn lill och pröva omständigheterna. Vi har i fråga omexempelvis sysselsättningen vid Atgots Nord varit överens om att inäringsutskollet föreslå en form av anställningstrygghet. I utskoltsbelänkandetkring bryggerierna har vi ju också kunnat bli överens om att under enövergångstid - elt eller - ge anställningstrygghet åt de mindrebryggeriernas anställda. Vi tar alltså ställning från fall till fall, ochsjälvfallet står vi öppna, som jag sagt, för skogsindustrins ochskogsindustriorternas stora problem - NCB, Hissmofors, osv., där viklart tagit ställning just för anställningstryggheten. Jagskulle vilja uttrycka saken så, herr talman, alt om vad som hänt i utskottetoch i de diskussioner, som vår motion givit upphov till kring problemettryggheten, leder lill fördjupade diskussioner på del politiska planet om delösningar som kan nås på bred front, då kommer vi att hälsa det med myckel stortillfredsställelse. Låtmig avslutningsvis säga att den enighet, som inte var möjlig all nå inäringsutskollet när del gällde de större varven men där vi blev en majoritet,var däremot möjlig all uppnå när del gällde de mindre varven och deras problem.Att vi blev eniga i del sistnämnda fallet har väl sin grund inte minst i altförslaget var mycket dåligt skrivet och frågan dåligt utredd. Därför har vi'varit överens om alt kräva en fördjupad studie av de mindre varvens problem. Jag har uppehållit mig främst vid det som för oss har varit centralt,nämligen neddragningen, anställningstryggheten och, inte minst, inriktningen avden framtida varvsverksamheten och fartygsproduklionen på intressantautvecklingsprojekt med forskning inkluderad. Låt mig därutöver helt kort sägatill all inlemmande i samordningen bör ankommapå Svenska Varv, , de enskilda företagen inom Svenska Varv och deanställda. Del är de som skall diskutera och lämna förslag. Viär i vår motion kritiska mot regeringens förslag om att de 64 fartyg som statenvia varv och rederier äger helt eller delvis skall säljas ut . Delär ur flera synpunkter olyckligt att på detta sätt lägga fast en lidsgräns. Mankan ju räkna med alt eventuella spekulanter på fartygen kommer att vänta lillden tidpunkt då Svenska Varv som en följd av ett sådant beslut måste sälja tilldet pris som man kan få ut. Vi har kunnat enas om att öppna åtminstone en litenglugg för all göra del möjligt för regeringen att utöka den här tidsgränsen omman från Svenska Varvs sida kan redovisa att de priserbjudanden man fött äralldeles orimliga. Med det sagda instämmer jag i de yrkanden som ställtunder sitt anförande. NILSÅSLING (c) kort genmäle: Del var ett intressant anförande som i här höll,och det var klariäggande för socialdemokraternas ståndpunktslagande iutskottet. Men det lämnar trots allt en del frågor obesvarade. Från att imotionen ha talat om sysselsätlningsgaranli och sedan i utskotts-betänkandet hautvidgat det lill alt gälla en anställningsgaranii, så talar härom anställningstrygghet. Jagvill först betona all jag är överens med om betydelsen av allenskilda människor hålls skadeslösa för de påfrestningar somstrukturförändringar i näringslivet innebär. Förändringar måste alltså ske isocialt acceptabla former. Men här ger man sig då in på ett område,varvsnäringen, där åtgärderna blir extremt kostnadskrävande och där vi redanharen stor del av våra resurser disponerade. Det innebär i realiteten all viför en slagsida i hela vår näringspolitik om vi inte lar tillfället i akt attlägga om kursen, att disponera om resurserna. Det är en rättvisefråga gentemotde människor som har sin försörjning i andra branscher att man inte lägger allaägg i samma korg. Men, , vi har ju en arbetsmarknadspolitik, vihar elt skyddsnät här i landet för den enskilda människan. Det skall vi väländå inte skrota ned? Dessutom görs i samband med varvspropositionen enexceptionellt stor satsning på regionalpolitiska och näringspolitiska instrumentför utvecklingen på de trots allt, , industriellt välutveckladeorter där våra varv finns. Sedan blir det verkligen intressant när RuneJohansson säger att han för sin del är beredd alt införa anställnings-garantierpå nya områden. Vad säger då de folkparlikolleger som medverkat lilluppgörelsen i utskottet om detta? BeträffandeHissmofors tillstyrker den skrivelse om ett års nådatid somkommunen har riklat lill regeringen. Det skall bli intressant alt mot bakgrundav uppgörelsen i utskottet se hur regeringen ställer sig till att på detta sättvidga anslällningsgaranlin lill nya områden. () kortgenmäle: redovisade en hel del siffror som gällde . Delär väl i och för sig intressant, men om man går lill del rent praktiska, såställer jag fortfarande frågan: Varför går del inte att exempelvis i Göteborgfö fram en duktig svetsare lill andra industrier trots alt det finns gott omsådana yrkesmän på varven? Jag kan gå vidare och fråga: Varför kan ni inteacceptera en ökad rörlighet? Del är en högst väsentlig fråga. Jaganser att den socialdemokratiska politiken lider av en viss handlingsförlamning.Om jag har tolkat tidigare talare rätt, så vill ni faktiskt helst låta allt blivid det gamla. Men tiderna har förändrats. Talet om att låta en industri medmörka framtidsutsikter övervintra till oerhörda kostnader står i bjärt kontrasttill allt tal om satsningar på framlidsinriklad industri. EftersomRune under en följd av år har sysslat med de här frågorna och ävendeltagit i ulskollets arbete skulle jag vilja fråga honom om han vill ge beskedom vad utskottets förslag kan kosta per anställd. Jag tror att inne med ganska stora kunskaper på det här området. Föregående talare anserju att det var ganska ointressant att beröra dessa frågor. Jag frågar: Tyckerherr delsamma? (vpk) kortgenmäle: tycker inte att de arbetande skall syssla medutomparlamentarisk verksamhet. Det måste vara en felsägning från hans sida somhan bör rätta i protokollet. bör ju lika väl som allaandra vela att all facklig verksamhet till sin natur är utomparlamentarisk.Utomparlamentarisk verksamhet från den fackliga sidan blir man inte kvitt omman inte antingen förbjuder fackföreningarna eller skapar om dem till gulafackföreningar som bara arbetar i arbetsgivarnas intresse. tar, som alla stora auktoriteier när de är trängda, lill övermagatonfall. Han blir hånfull mot sina motståndare och säger exempelvis alt de harstannat 1 utvecklingen. Jag skulle till vilja ställa en viktigfråga, och den gäller huruvida det är nödvändigt eller oundvikligt att göra denedskärningar som man har gått ihop med om alt här försöka drivaigenom. Jaghar här en pärm som innehåller elt omfattande program med förslag från devarvsanställda lill alternativ produktion. De ger underlagför precis så många arbeten som man nu föreslår att vi skall besluta att manunder skall ta bort vid varven - arbeten som skulle kunna ägnasproduktiv verksamhet i stället för att folket efter 1980 skulle gå ifrånvarven. Jagbedömer det så alt många av de här förslagen, om man ser dem i ljuset av elttänkbart framlida industriellt och transporlpoliliskt utvecklingsprogram, kanbilda undertag för en betydligt större sysselsättning än den som de anställdahar plockat fram . Antingenmåste, , de nedskärningar som ni hjälper folkpartiregeringen altgenomföra vara oberättigade och skulle ha kunnat undvikas, eller också måstealla de förslag som de varvsanställda har lagt fram, allt det arbete somde har lagt ner vara strunt, sådant som man kan bortse från. Jag för iblandmisstanken att del förhåller sig på det senare sättet, efiersom man varken iregeringens proposition eller i utskoltsbelänkandet ens harlagil upp dessaförslag till en seriös diskussion, Hurärdet egentligen? Är förslagen strunt,eller hade de kunnat användas för en annan varvspolitik än den som RuneJohansson så ivrigt på folkpartiregeringens vägnar träder i bräschen för? i (s) kort genmäle: Låt mig till säga alt vi gemensamt framhåller altalternalivproduklionen måste ägnas mycket stort utrymme. Dådel gäller anslällningsgarantier också för andra branscher har jag gjort eltklart uttalande om att vi är beredda alt överväga sådana, men vi för göra delfrån fall lill fall. Jag pekade på områden där vi har fattat sådana beslut,även om de är begränsade. Jag nämnde Algois, bryggerierna, skogsnäringen -idetta fall NCB -, i och Hissmofors. frågar vadfolkpartiet säger om detta. - liksom - har varit medom att fatta besluten i alla de fall som jag här räknade upp. Därför räknar jagmed att både och är öppna för fortsatta diskussioner.Skulle de inte vara öppna, är del enklare för mig all ställa följande frågalill : Är beredd att för vidkommandeuttala att ni kan gå med oss och under en övergångstid ge en mer allomfattandeanställningsgaranii i de branscher som råkar in i svårigheter? Del är enstillsam förhoppning som jag har all ni är intresserade av detta, för att ge enkänsla av mer trygghet hos människorna i alla de områden där vår industri ärilla utsatt. HerrHovhammar har inte velat lyssna på vad jag har sagt. Han har tydligen inteuppmärksammat att jag har förklarat att det är 20 000 som är arbetslösa iGöteborg. Hälften av dessa är sysselsatta i AMS-arbelen av skilda slag,men kan anvisas jobb i de industrierdär jobbevenluelll står att finna. De kanockså fö utbildning för de yrken till vilka de är efterfrågade, exempelvissvetsare. HerrHovhammar efleriysle kostnadsuppgifter. Jag skulle kunna ställa en molfråga:Vad kostar del all skicka ut 1 700 människor från varven för allbredda den kö av arbetslösa som redan finns, dvs. elt tillskott utöver de redan20 000? Del är klart all del kostar väldiga pengar. Låt mig slutligen framhållaatt svetsare eller har rätt att avgå om han uppnår eller om det inträffar något annat som gör att han skall eller kan lämnavarvet. Vi kan inte tvinga någon att vara kvar, och vi har klart ullalat inte för avböja ett erbjudet arbete. Del är det som jag tycker att ni skallobservera i vår motivation. NILSÅSLING (c) kort genmäle: Min fråga om föranleddes närmast av alt del föreligger enskrivelse från beträffande ett förlängt sysselsällningsstöd lillHissmofors. Jag är självfallet intresserad av alt man därför elt positivtbesked, eftersom den orten, till skillnad från , har helt andra problempå arbetsmarknaden. Som jag nämnde i mitt inledningsanförande svararHissmofors för 20 96 av induslrisysselsältningen i den kommunen, medan denföreslagna fieråriga neddragningen i inte ens når 2 96 avinduslrisysselsältningen i regionen. Del finns alltså anledning, , alt vara väldigt försiktig med generella utfästelser. Om man görgenerella utfästelser, blir det sannolikt inga resurser över alt sätta in därde verkligen behövs. Socialdemokratin håller med dessa ställningstaganden påatt urholka hela idén bakom den regionalpolitiska satsningen. Del är del, RuneJohansson, som jag är orolig för. Dessbättre är del så, alt de socialdemokratiska företrädarna i andra utskott harvarit långt försiktigare med dylika generella utfästelser. Jag har i min handfinansutskottets betänkande nr 10, som behandlades , där manbehandlaren motion kommunisterna med ett krav på generellsysselsätlningsgaranli för gruv- och stålbranschen. Socialdemokraterna,tillsammans med de icke-socialisliska partierna, fann då för gott all avvisaden propån, eftersom den inte skulle stå i samklang med de åtgärder som måstetill för att försöka förändra strukturen, öka konkurrenskraften i näringslivetoch därmed på lång sikt garantera sysselsättning på etl konstruktivt sätt.Detta är precis vad som måste till på varvsorterna. Vi måste rimligen begränsadet resursslöseri som vi har i vår varvsnäring och sysselsätta människori branscher och företag med bättre möjligheter till konkurrenskraft - det ärverkligen en angelägen åtgärd. Detta motverkas i hög grad av uppgörelsen inäringsutskollet mellan folkpartister och socialdemokrater. Den är myckeldubiös från såväl näringspolitisk som regionalpolitisk synpunkt. ERIKHOVHAMMAR (m) kort genmäle: Jag noterade mycket väl vad i nämnde omarbetsmarknadsläget och AMS-akliviteten i . Men faktum kvarstår att bl.a. det stora företaget inte får del fackfolk som det så välbehöver, trots att man vet att del finns människor inom varven som skulle kunnala dessa arbeten. Detta är elt problem, och jag har med andraexempel pekat på detta. Det är elt praktiskt problem som vi inte kommer ifrånoch som vi alla måste vara beredda alt tillsammans klara av. Jag fick inget svar på min fråga vad enskattebetalare för ge varje anställd inom varvsnäringen om riksdagenfattar beslut enligt utskottels förslag. Jag vet emellertid att det rör sig omväldigt myckel pengar, men trodde alt skulle kunna tala om vilkasummor det egentligen handlar om, med hänsyn till hans ingående kännedom omdenna problematik. (vpk) kortgenmäle: Det finns två oheliga allianser här i kammaren. Den ena består avmajoriteten av socialdemokrater och folkpartister. också, konstaterar man ,en annan som är ännu värre, som är fullständigt cynisk när del gäller altpåbörda de redan hårt drabbade varvsorterna ytterligare arbetslöshet. Jaghar viss förståelse för all , som har att försvara sig mot treolika motståndare, som dessutom utgår från olika utgångspunkter, inte i sittförsta inlägg hade tid att besvara min fråga ulan fick ägna sig åt , Men jag vill vänligen be honom om att ägna sin andrareplik,som han har rätt till, till all kommentera frågan om de varvsansiälldasegna sysselsätlningsprogram. Som jag sade måste del förhålla sig på endera avtvå sätt. De varvsanställda säger: Vi menar alt vi själva kan avgöra vad vitillsammans skall tillverka och vad vi skulle kunna ha glädje ochnytta av. Som samhällsmedborgare kan vi avgöra vad vårt kunnande somproducenter skall användas till. Antingen är deras planer realistiska, och ärde det behöver man inte mista de 4 000 som man enligt förslaget räknar med attavveckla vid storvarven fram till början av 1981, eller också är det så att dethär inte är fråga om några realistiska program, att de anställda alls inteförstår vad saken rör sig om och att del som dessa arbetat fram av planer ochkalkyler saknar värde. Somjag förstår det beror det verkliga svaret på frågan i hög grad på huruvida delförs en politik som är av krisbekämpande art, som tar fasta på att det finnsvikliga sektorer i samhället som behöver utbyggas och att det genomsatsningarna inom sådana sektorer skapas också etl ökat marknadsulrymme förprodukter och anläggningar av den typ som varven kan tillverka. En genomgång avde anställdas planer visar alt det i rätt stor utsträckning förhåller sig så.En del av deras förutsägelser när del gäller marknadsförutsättningarna harfaktiskt slagit in. Det ser man på en del av de order som på allra senastetiden har inlöpt. Därförvill jag fråga : Är detta bara lufligheler, orealistiska ting somde anställda sysslar med? De fiesta av dessa anställda är inte kommunister - endel av dem är det - men fiertalet är antagligen socialdemokrater, men det ärkanske sådana socialdemokrater som vill se socialdemokratin uppträda som etlsocialdemokratiskt parti och inte som en förstorad upplaga av . Deträcker ju så bra med del lilla vi har här i landet. i (s) kort genmäle: Jag tänker inte la upp någon mera omfattande debatt med ,men jag vill ändå säga honom att mitt uttalande beträffande honom ochvänsterpartiet kommunisterna i mitt inledande anförande inte var hånfulltmenat. Det var ett konstaterande av vad och andra företrädare förvpk sade 1976,då man ansågatt inga nedskärningar skulle ske, att man skulletillsätta en undersökningskommitté som skulle se på möjligheterna alt finna nyamarknader och alternativ produktion för svensk varvsindustri, vilket i och försig är en ambition som har tagits till vara. Inte minst inom varven söker manunder mycket starkt tryck från de fackliga organisationerna att fö fram enalternativ produktion, och detta är av största Jag räknar med allalla de förslag som kommit fram från de anställda kommer alt prövas. Låtmig helt kort fö säga till att jag tror all bland de 20000 personer som är arbetslösa i har möjlighet att fö denarbetskraft som företaget efterfrågar, även om alla inte har denutbildning som direkt passar för arbetsuppgifterna på . Men del gällerockså för och dess ledning att försöka ta emot denna arbetskraft. Jaggjorde en notering. Av de arbetslösa, ca 20 000, var 44 96 kvinnor. Volvoanställer om jag är rätt informerad 7 96 kvinnor. Det är alltså en utomordentligtsnäv rekrytering som man ägnar sig åt och som sannerligen inte tar vara på demöjligheter sorri finns på arbetsmarknaden. Trygghelsgaraniin har vi resonerat om. Vi gör den integenerell.