prot · G209113 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:113 § 1 Justerades protokolletför den 19 innevarande månad. § 2 Upplästes följandetill kammaren inkomna ansökningar: Härmedanhåller jag om fortsatt ledighet -för all upprätthålla tjänsten som statssekreterare istatsrådsberedningen. Pågrund av fortsatt offenlligl uppdrag anhåller jag om tjänstledighet från mitlriksdagsuppdrag fr. o. m. t. o. m. . Kammarenbiföll dessa ansökningar. Talmannen anmälde all () och LarsUlander (s) skulle tjänstgöra för resp. ävenunder deras fortsatta ledigheter från riksdagsmannauppdragen. § 3 Om lämpligheten avvissa handelspolitiska avtal Handelsministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1978/79:422, ochanförde; har frågat mig om jag anser del lämpligt att genomhandelspolitiska avtal föregripa behandling av de handelspolitiskafrågorna på lekoområdet, som aktualiseras i regeringens proposition om åtgärderför tekoindustrin. Bakgrundenlill fråga är au han fått uppgift om atttextilbegränsningsförhandlingar mellan och skulle pågå och attdessa skulle syfta till alt få till stånd ett tvåårigt avtal, medan avtalenhiuills varit ettåriga. Situationennär det gäller är att nuvarande avtal, som är pä 15 månader, löper utden . Mina medarbetare log därför kontakt med i decemberförra året för att fastställa förhandlingsiidpunki. Förhandlingar har förts,vilka lett fram lill ett nytt avtal. tvåårigt.Förhandlingarna avslutades i den 9 riiars 1979, dvs. somKjell-Olof ställde sin fråga lill mig. Om vi inle förfarit pä del sätljagbeskrivit skulle ett avialslösi tillstånd ha inträtt den ochsåledes lekoexporten från till kunnai ske utan begränsningar.Jag hoppas häller med mig om all detta inte är något önskvärtalternativ. Denallmänna silualionen närdet gäller våra lekobegränsningaräratt vi nuharbegränsningsavial med 14 lågprisländer förutom de begränsningar vi har molstatshandelsländerna. Avtalen löper ut under innevarandeår och måsle dä omförhandlas. En sådan omförhandling kan innebära fleraförhandlingskoniakier och dra ul efter det att den förstakontakten las. Del är alltså elt komplicerat förhandlingsarbete som del rör sigom, och del är ett arbete som sker fortlöpande över . Det är intemöjligl att helt plötsligt avbryta denna verksamhel, och del tror jagKjell-Olof med sina lidigare erfarenheter är väl medveten om. Skallen policyförändring göras i vår inställning lill avtalens innehåll ochutformning etc, får denna genomföras successivt i de förhandlingar somaktualiseras efter elt sådant beslut. F. n. gäller emellertid i vårhandelspolitik pä tekoomrädei de riktlinjer som regeringen redovisat iproposition 1977/ 78:42 och som godkänt. Det är denna polilik somfullföljs i de pågående eller avslutade förhandlingarna medlågprisländer. Det finns enligl min mening goda såväl legala som sakliga skälatt fortsätta efter de riktlinjer som redovisades i nämnda proposition,och regeringen har heller inte föreslagit någon ändring i della avseende i denproposition om åtgärder för lekoindustrin som förelagts . Omdella blir del tillfälle atl utbyta synpunkter senare i samband med riksdagensbehandling av proposition 1978/79:145. Del kan emellertid konstateras all denpolilik som följs inneburit all vi numera ingår avtal som omfattar betydligtfler varor än lidigare och även inneburit nedskärning i lekoimporten från destörsta exportländerna. De nu avslutade förhandlingarna, som lill, har resulterat i alt förra årets nedskärningar från nuföljs av en ytterligare nedskärning av del tillgängliga exportuirymmel med ca5%. Jag lackarhandelsministern för svaret. Delär sä, herr lalman, atl proposition om tekopoliliken i väsentligaavseenden avviker från beslut . Det mestuppseendeväckande äratt propositionen inriktar politiken påen fortsattneddragning av den svenska tekoindustrins produktionskapacitet, medan riksdagenbeslöt atl politiken skulle inriktas pä att i huvudsak bevara denproduktionskapacitet som f n. finns i landet. måste alltså redaninnan proposilionen hade lagts fram ha varit medveten om all kundekomma all besluta om betydelsefulla förändringar av den lekopolitik somföresläs i proposilionen. De motioner som har framlagts bekräftar della. Ett centralt inslag i politiken pä det här områdetär handelspolitiken, i synnerhet vår importpolilik gentemot de s. k.lågprisländerna. I proposilionen avvisas varje egentlig förändring avimportpoliiiken. Med handelsministerns utgångspunkt, all tekoindustrin skallfortsätta au krympa, kan den inställningen vara förståelig. Men den är absolulinte förenlig med den av beslutade målsättningen om en i huvudsakoförändrad produktionskapacitet. Därför är del anmärkningsvärt att ett tvåårigt avtal med , den största tekoexporlören till vårtland, i realiteten binder upp vår handelspolitik för avsevärd tid framåt. Mendet är, herr lalman, ännu mer anmärkningsvärt att handelsministernuppenbarligen inle riktigt förstår vilket problem vi har att diskutera. Detgäller inte det självklara alt avtalet med måsle förlängas - därområder ingen oenighet - utan frågan är; Varför förlänga avtalet på tvä år, herrCars? Den nya principen för våra begränsningsavtal, som har varitettåriga, väljer atl introducera just i del skede dä harall pröva principerna för vår handelspolitik. Anlag,, att vill - vilket föreslås i motioner från åtminstone tväriksdagspartier - atl vi övergår lill imporllicensiering, eventuellttillsammans med s. k. globalkvoler. Hur skall vi då förfara med importen frånHongkong, som nu har bundit upp i ett exporibegränsningsavial framlill ? Del går nämligen inle, såvitt jag förslår, att införaimportlicenser, om det finns ett avtal som bygger pä den raktmotsatta konstruktionen, nämligen alt del är exportlandet som fördelarexportlicenser. Dennauppenbara motsättning har alltså skapats genom att man av någon anledning harvelat ha ett tvåårsavial med . Det var delta jag ville atthandelsministern skulle försöka reda ut i sitt svar, men del gjorde han inle. Begränsningsavialen har inle, som sade, varit ettårigalidigare. Del nuvarande avlalei med , som löper ut , är pä15 månader. Del föregicks av etl avtal pä 18 månader, vilket var ingånget underden socialdemokratiska regeringens tid. Jag kan inte begära atl Kjell-OlofFeldt skall komma ihåg allt vad som hänt under den socialdemokraliskaregeringens lid, inte ens atl han skall komma ihåg allt vad som behandlats idel departement där han varit statsråd, men jag kan i varje fall uttryckaförhoppningen att han fortsättningsvis sätter sig in i vilka avtal som ingåttsunder den tid han själv och hans kolleger haft ansvar för departementet. Delär naturiigt atl vi har haft de här varierande längderna på avtalen. Vifasisläller ju inle ensamma avtalsperiodernas längd, utan vi har ocksåmotparter i förhandlingarna, och de har egna önskemål i dessaavseenden. blir därför helt naturligt ofta en förhandlingsfråga. Tilldetta kommer att vi nu vet att det nya begränsningssysiemet, som börjadetillämpas för drygl , fungerar någorlunda hyggligt. Mot den bakgrunden har jag funnit del klokt attförsöka ingå avtal för längre perioder än etl år. Det är i längden inle rimligtalt åriigen omförhandla 14 eller möjligen ännu flera avtal. Medtanke pä att varje omförhandling genomsnittligt kräver fleraförhandlingsomgångar skulle en sådan ordning innebära atl många medarbetare påhandelsdepartementet var i ständiga förhandlingar nästan året om. Sä kortaavtalsperioder som medför också att stor osäkerhet blir för handen. Jagvill slutligen framhålla att textil- och konfeklionsproposiiionen syftar lillatt behålla och förstärka en livskraftig och konkurrenskraftig svensktekoindustri. är ledamot av en myckel svag minoritetsregering. Dennaminoritetsregering väljer atl gå emot ett av lidigare fattat beslut,nämligen beslutet om inriktningen av vår lekopolilik. När han gör delta bordehan rimligen förutse att kan vilja ändra på något i hans proposition.Han borde då också ha sagt sig att, för att arbetsförhållandena mellan regeringoch riksdag skall vara de bästa möjliga, bör lämnas maximallhandlingsutrymme för den händelse riksdagsmajoriteten skulle vilja göranågonting annat. Det är del frågan gäller, inie tjänstemännens arbetsbörda,inte huruvida vi tidigare hade etl avtal på 15 eller 18 månader. Just i dellaläge skulle handelsministern ha varit försiktigare än någonsin med alt bindaupp vår handelspolitik pä del här områdei, nu när en majoritet i harväckt tvä motioner, som går ut på en ändring av handelspolitiken. Därför måstejag upprepa min fråga, och det är snart handelsministerns skyldighet att ge ossett klart besked; Hur skall vi förfara med , om ellerjuni fattar beslut om alt införa importlicensiering när det gällerlågprisländerna, byggd på en global kontingent eller liknande? Hur skall vi dågöra med avtal, eftersom det förlägger licensieringsfrågan tillHongkong och inte till ? Handelsministern borde ha tänkt på detta,innan han träffade avtalet med . Det vore lämpligt att nu redovisa föross hur vi skall göra med det träffade avtalet. Avtalen löper med olika längd, varför det ständigt kommer att finnasavtal som löper över den period då möjligen har fattat ett nyttbeslut i tekofrågan. Det är alltså inte fråga om någonting i princip speciellt.Avtalet är något längre men avviker ingalunda på någol väsentligt sätt frän denlidigare tillämpade praxisen. Jagvill också fråga ; Hur tänker man över huvud tagel göra, omriksdagen skulle fatta beslut som strider mot de avtal som haringått? Del får faktiskt i så fall särskilt övervägas. Läget är alltså det att avtalet löper fram lill . Jag kansväriigen länka mig atl man kan lägga om handelspolitiken snabbare än på etthalvår. Möjligen kan det ske på elt år. Men inom den liden borde det varamöjligl. De avtal som jag känner till löper ul . Allt dettahade del varit möjligt all förena med en omläggning av handelspolitiken. Menjag tror inle, herr lalman, atl det är värt au fortsätta del här meningsutbytetlängre. Det är alldeles uppenbart att inte hade tänkt på atl den härkonsekvensen kunde uppstå. Jag vill bara ge elt råd, och det skulle jag viljage samtliga ledamöter i den nuvarande regeringen; När ni lägger frampropositioner för vilka ni redan från början vet all det saknas underlag iriksdagen, var då lilet varsamma med administrativa beslut, som binder uppriksdagsmajoriteten. Ni skall väl ändå försöka överieva nu näi våren kommer. Omregeringsåtgärder för att efterforska en i försvunnen flicka Överiäggningenvar härmed slutad. §4 Om regeringsåtgärder för att efterforska en i försvunnen flicka Utrikesministern erhöll ordet för atlbesvara () anmälda fråga, 1978/79:421, ochanförde: Mals har ställt en fråga till mig rörande en femårigargentinsk flicka, som är försvunnen sedan hon är 1977 greps av polisen iBuenos Aires tillsammans med sin mor. Modern och barnet är båda argentinskamedborgare: farmor har fåll politisk asyl i . Frågan lyder:Avser den alt genom ambassaden i eller på annatsätt aktivt .söka utröna var den försvunna femäriga flickan finnas? IArgentina har under de senasie åren tusentals människor kidnappats och, som delheter, försvunnit. Regeringen fördömer denna form av förtryck, som naturiigtvisär särskilt upprörande när den drabbar barn. Vad beträffar det fall som tar uppgjorde ambassaden i efterforskningar pä grundval avde upplysningar som farmodern lämnai. Inom ramen förde möjligheler som stårambassaden till buds kommer den att fortsätta sina ansträngningar i fallet. Jag får lackautrikesministern för svaret på min fråga. "Enenskild död framför exekutionsplutonen kan framkalla en världsomfattandeskandal. Men med de tusentals försvunna människorna finns alltid den bekvämaosäkerheten. Det finns inget brott all rapportera eller förklaringar allge." - De här raderna har skrivits av den latinamerikanske författarenEduardo Galeano, och med dem inleds den dossié som hargett ut om småbarn som har försvunnit i militärdiktaturens 5 protokoll 1978/79:112-113 Omregeringsåtgärder for att efterforska en i försvunnen flicka Del ärju intebara vuxna som har arresterats och dödals. I många fall vet man all småbarn harförsvunnit i samband med all deras föräldrar har gripits av militären ellerpolisen, dödals eller arresterats. Barnens öde är sedan okänt. Utöver de 15000-20 000 försvunna i Argeniina som Amnesiy räknar med finns det vidare mångatusental argentinska medborgare som man säkert vet har dödats eller fängslats. Blandde försvunna finns alliså också mänga småbarn. Amnesiy har samlat en dossiéöver 65 fall, där man vet all barnen var lillsammans med sin mamma eller pappanär mamman eller pappan togs av polis eller militär, fängslades eller dödades.Några av dessa barn har sin närmaste anhörige i frihet här i . a. Jorgelina , som greps i 1977. Ingaspåravflickan finns sedan del tillfälle dä polisen grep hennes mor. Flickan var dåtillsammans med modern. Flickans närmasie anhörig som finns i frihet ärfarmodern, som har getts politisk asyl i . Hon har också varit i kontaktmed . Nukonstaterar utrikesministern atl man inom ramen för de möjligheter som slårambassaden lill buds kommer all fortsätta sina ansträngningar i fallet.Eftersom farmodern bor i och är den närmaste anhöriga finns del ingenannan myndighet som kan utröna den här flickans öde än just de svenskamyndigheterna, del svenska . Därför vill jag frågautrikesministern om han i de fortsatta ansträngningarna- med hänsyn till vadjag här har sagt - kommer au ge del här fallet prioritet och om han avser attvid upprepade lillfällen återkomma till den argentiska regeringen och aktivtsöka utröna flickans öde. ägnar all den kraft som vi kan åt detta ochliknande fall, där det finns svenska anknytningar, och vi gör deframställningar och efterforskningar- i och ibland på andra häll -somdet är möjligt alt göra med hänsyn till existerande lagar och bestämmelser ide aktuella länderna. Det gäller även detta fall. MATSHELLSTRÖM (s): Jag tolkar utrikesministerns svar positivt, dvs. atl han avser attaktivt återkomma till den argentiska regeringen. Skall det finnas någramöjligheter all över huvud taget spåra några av dessa tusentals försvunna krävsen enveten och upprepad opinionsbildning, det vet vi alla. Jag tolkarutrikesministerns svar positivt: att UD är berett atl aktivt ta sig an falletmed den här femäriga försvunna flickan. är ju den enda myndighet someventuellt kan hjälpa flickan, eftersom hennes närmaste anhörig i frihet finnsi . Överiäggningenvar härmed slutad. § 5 Om åtgärder medanledning av diskriminering av kvinnor i , m. m. Utrikesminister erhöll ordet för attbesvara (vpk) anmälda fråga, 1978/79:430, ochanförde: har under hänvisning lill de inrikespolitiskaomvälvningarna i frågat mig vad regeringen avser alt göra med anledning avåterupplivandet av barbariska kvinnofientliga åtgärder i och med anledningav avrättningarna av homosexuella i landet. Deuppgifter som kommit från om avrättningar efter summariska rättegångar ochom en negativ syn på kvinnans frigörelse är myckel oroväckande. Redan idecember och senast i utrikesdebatten uttalade jag här iriksdagen farhågor för all den poliliska utvecklingen i skulle ta envändning som leder lill nya former av ofrihet och sociala orättvisor. Statsministernhar vidare för i etl telegram lill premiärministern i denprovisoriska iranska regeringen vädjat all de personer .som fängslats erhållerrättegångar som slår i överensstämmelse med internationellt accepteraderättsregler. PremiärministerBazargan har tagit avstånd från de s. k. revolutionära domstolarnas verksamhet.I rådande poliliska läge har han uppenbarligen inte kunnat förhindra summariskarättegångar med efterföljande avrättningar. Ej heller härden provisoriskaregeringen kunnat förhindra förföljelser av kvinnor som demonstrerar förrättigheter, vilka för oss är självklara. Kampenför ett samhälle där de medborgerliga fri- och rättigheterna garanteras ochrespekteras har vårt fulla stöd. Den måste föras av det iranska folkel självt.Men vi kan och bör ge ultryck förvärmening. Inte minst närdet gäller kvinnornasställning är det min förhoppning alt den internationella opinion som växerfram lill stöd förde iranska kvinnorna skall bidra till all utvecklingen gårvidare mol jämlikhet, jämställdhet och frigörelse. Omåtgärder med anledning av diskriminering av kvinnor i , m. m. (vpk): Jag lackar för svarei på min fråga. Jag har inte någon allvariigareinvändning emot innehållet i svarei, men jag vill ändå gärna utveckla det temasom jag lagil upp i min fråga. Regeringensutgångsläge i detta sammanhang är kanske litet besvärligt. Tyvärr har desvenska regeringarna inte varit speciellt aktiva när det har gällt förtrycket iIran under olika perioder. Den föregående utrikesministern aldrig någon direkl kritik av de mycket allvarliga förhållanden sområdde under schahregimen. Folkpartiregeringen var väl också ganska passiv infördet hårdnande lägel i den islamitiska revolutionens begynnelseskede. Närstatsminister besökte president gjorde han dessutom ettuttalande som innehöll en enligt min mening olycklig passus om alt utvecklingeni skulle stabiliseras på det dåvarande stadiet -något som den nuvaranderegimen i inte kan vara särskilt trakterad av, eftersom han måsle ha menatpremiärminister regering. För en regering som harvarit så återhållsam och passiv inför synnerligen Omåtgärder med anledning av diskriminering av kvin nor i , m. m. brutalaförtrycksätgärderoch som ullalat sig bara när den någon gäng tvingats lill det,och då i en myckel allmän form, är det naturligtvis litet känsligt au nuangripa en regim som väl ändå, jämfört med vad som lidigare har varit, måsteanses representera ett konstitutionellt och demokratiskt framsieg av betydandemått. Men delta hindrar inte all man kan bedriva en diplomati av en något meraskapande typ. Man behöver nämligen då inle bara inskränka sig lill renaprotester, dvs. lill negativa opinionsyttringar, ulan man kan pä lämpligt sättlåta den iranska regeringen och dess representanter få vela atl man på svenskthåll betraktar schahens störtande som ett framsteg och atl man här har enpositiv grundinställning lill de tankegångar som den nya regimen i vissastycken representerar. kan man framhålla all de attityder som skymtarmera i periferin av della specifika islamitiska äsiklsschema, och som har lagilsig de uttryck som jag här har påtalat, hotar alt skada den nya regimensanseende och rykte som en bärare av progressiva reformer. Man kan således genomen lämplig kombination av diplomatiska utlryckssäll och meningsyttringar, menutan atl med hänsyn lill vad som lidigare har förekommit skapa missförstånd,ändå markera var man slår. ville kritisera både och folkpartiregeringen.Jag lycker att han kanske skall vara litet försiktig i del hänseendet. Låt migbara erinra om, , atl när jag i en debatt med JörnSvenssons partikamrat påtalade att del inom del religiösaledarskapet i fanns värderingar vad gäller kvinnans jämställdhet som vaross främmande, sä ifrågasatte det. Min uppfattning om dereligiösa ledarnas syn på kvinnan var enligl bara resultatet avinternationella massmedias försök all utpeka dessa som reaktionära. EnliglBertil Måbrink skulle de mest framträdande religiösa ledarna mena "allkvinnan skall ha jämlikhet och att hon skall ha samma ställning som mannen idet samhälle som man vill skapa i efter diktaturen". Jagtycker au efter det uttalandet från en vpk-kamrai skulle varalitet försiktig med kritiken. Men lät mig sluta med att säga atijag inte är oensemed i vad han föreslår atl vi skall inta för hållning. Jag lyckeratt uttrycket "skapande diplomati" aren ganska bra term. En sådandiplomati ansluter jag mig gärna till och vill gärna representera den i detsvenska . (vpk): Man skall akta sig för atl lösrycka saker och ting ur deras sammanhang.Del var sä au de krafter som gäma ville se en stabilisering av schahregimen ochett undertryckande av reformsträvanden de faclo har, som , begagnat sig av vissa i och för sig kritiska och negativa moment somfinns hos en del av de poliliska krafter som bär upp revolutionen i föralt bedriva en propaganda som är oproportionerlig och som syftar lill attmisskreditera hela den iranska revolutionen. I så måtto har Mensomjag har påpekat -och som jag också erkänner är en svårighet fören regeringsom den svenska-så finns del en dubbellydighet. Del finns krafter inom deniranska revolutionen som är på det klara med dessa missförhållanden, men detfinns också krafter som representerar direkl reaktionära strävanden. De ärkanske inle reaktionärare än den tidigare regeringens strävanden, men man kansäga att de är mer manifest demonstrativa när del gäller inställningen tillkvinnors frigörelse, lill homosexuella osv. Det är en mer extrem flygel blandde ideologiska och organisatoriska krafter som bär upp den iranskarevolutionen. Detär della litet komplicerade mönster som gör att man, som jag sade, måstebedriva en skapande diplomati, dvs. man kan la klar ställning för den iranskarevolutionen och därmed markera all man inle längre härden passiva inställningsom svenska regeringar har haft lill förtrycket under schahregimen, i fråga omvilken de varit onödigt återhållsamma enligt min uppfattning. kanman kriiisera avarter och extrema varianter som man menar är stridande mol deprinciper som man vill upprätthålla. Och man kan göra det pä sådant sätt attdel framgår alt man menar all man gör del i positivt, konstruktivt syfte därförall extrema uttryck skadar den regims anseende som man är mån om allupprätthålla en god kontakt med. Omåtgärder med anledning av diskriminering av kvinnor i frän, m. m. Jag konstaterar med sorg i hjärtat all den analys av de revolutionärakrafterna som vi gjorde var mera träffande än den som Svenssonspartikamrat gjorde när jag senast debatterade frågan med honom. och jag är fortfarande eniga belräffande den skapande diplomatin. JÖRNSVENSSON (vpk); När utrikesministern nu använt den lidigare debatten mellan honom ochBertil Måbrink för alt i viss män komma bort frän del egentliga huvudämnet, harhan såvitt jag kunnat inhämta gett etl någol ensidigt referat. i den debatten klart markerat alt det också finns reaktionära moment i detideologiska och poliliska schema som bär upp den iranska revolutionen. Men vadhan syftade lill var att man icke fick använda dessa moment i en internationellpropaganda som i praktiken syftar lill att kämpa för schahregimen och emotrevolutionen och hela det reformarbete som den ändå i väsentliga stycken stårför. Denenda kriiik som jag har att framföra mot utrikesministerns ursprungliga svar -vilket är det som vi egentligen skall debattera - är atl det är någol vagt. Jagvill därför efteriysa elt svar på frågan, om han avser att la upp den lanke medden s. k. skapande diplomalin som vi har diskuterat. Överiäggningenvar härmed slutad. §6 Om viseringsavialet med Uirikesministern erhöll ordet för attbesvara RolfHagels (apk) anmälda fråga, 1978/79:443, och anförde: har med anledning av debatten om viseringsfri-hetsavialetmed frågat om jag anser atl resp. staters suveränitet i fråga om rälienatl avvisa vissa resenärer är lill förfång för viseringsfriheisavtaletstillämpning. Isvar pä en annan fråga har jag för redovisat regeringenssyn pä tillämpningen av 1974årsviseringsfrihelsavial med . Jag påpekade därvidatt enligl 4 § i avtalet bestämmelserna i överenskommelsen "ickebegränsar vardera statens rätt all vägra inresa i eller vistelse på dess områdeför medborgare i den andra slalen av skäl som anges i dess lagar och andraförfattningar". Vardera staten kan alltså utöva sin suveränitet för allavvisa medborgare från den andra staten. Pä svensk sida har vi utövat dennarättighet och därvid följt utlänningslagens bestämmelser. Vi har alltid varitberedda alt redovisa skälen för avvisningarna. Vi har givelvis aldrig bestriditPolens räll att enligt avtalet avvisa svenska medborgare. Vad vi reagerat motär att dessa avvisningar lill sin helt övervägande del avsett svenskamedborgare av judisk börd som kommit hit frän . De polska myndigheternahar ej heller velat redovisa skälen för avvisningarna i de enskilda fallen.