prot · G209138 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:138 §1 Justerades protokollen för . Omspänningen i planerade kraftledningar § 2 Om spänningen iplanerade kraftledningar Statsrådet erhöll ordet för att besvaraPär Granstedis (c) anmälda interpellation, 1978/79:159, och anförde: har frägai mig om jag är beredd all medverka lill allinga ledningar dimensionerade för kommer lill utförande så länge delinte är klarlagt alt överföring av så höga spänningar kan ske utan negalivamiljö- och hälsoeffekter. Såsomframgår av den för framlagda energipropositionen anser jagall del är nödvändigt med en ändamålsenlig ulbyggnad avkraftöverföringssystemet. Detla gäller självfallet även om kärnkraften snabbtavvecklas och ersälls med annan kraftproduktion, t. ex. kol. En ulbyggnad avett omfattande nät för spänning är däremot inle behövlig. Del kan dockbli aktuellt all i vissa fall bygga enstaka ledningar dimensionerade för 800 kVmed hänsyn till bl. a. knappa markresurser. Fråganom etl syslem för har aktualiserats bl. a. genom att statensvatlenfallsverk hos statens industriverk ansökt om koncession fören sådanledning med en sträckning från till och därifrånlill Granlorp. har avslutat beredningen av koncessionsärendetsåvitl avser sträckningen fram till och överiämnat ärendet tillregeringen för beslut. Isin redovisning av ärendet har industriverket redogjort för bl. a. de undersökningarsom har gjorts om påverkan av högspänningsledningars elektriska fäll ochföreslagil alt behövliga åtgärder vidias för all undvika negaliv påverkan fråndessa. Ärendetbereds f. n. inom . Jag är därför inle nu beredd alt ullalamig om införandel av ledningar för spänning. Det är självklart enligtmin mening att ledningar med höga spänningar inte skall byggas, om de medförsådana effekter som interpellanlen hyser farhågor föt Ianläggningar för högspänd kraftöverföring uppträder en rad fenomen, som orsakasav den elektriska strömmen och spänningen. Runt slrömförande elektriska ledareuppträder bl. a. magnetiska och elektriska fält Vidhöjning av spänningen i en ledning ökar också den elektriska fällstyrkan. Enhöjning av spänningen från till behöver dock inte innebära alt deelektriska fälten vid marken där människor och djur kan bli utsatta för dessaökas. Genom all såväl avståndet mellan ledarna som dessas höjd över marken ökasblir fältslyrkan under den planerade 8(X)- Omspänningen i planerade kraftledningar kV-ledningen densamma somunder exislerande svenska 400-kV-ledningar. Av ledningar för har vi sombekanl långvarig erfarenhei. Sedanbörjan av 1970-lalel har alll större uppmärksamhet ägnats frågan huruvida deelektriska och magnetiska fälten i närheten av högspännings-ledningar kanpåverka människor och djur. , Etl myckel stort anlal undersökningar har gjorlsulomlands pä såväl människor som djur som exponerats för starka elektriskafält. Amerikanska och kanadensiska studier synes tyda på alt några skadligaeffekier inte föreligger. Andra resultat av motsatt innebörd föreligger dock. ISovjet har man således funnii sådana symtom som interpellanlen nämner hossiäll-verksarbelare. Resultaten i undersökningar på slällverksarbeiare frånandra länder är dock inle samstämmiga med de ryska. Mot denna bakgrund logstatens vatlenfallsverk iniiiativ lill en studie för all undersöka omexposition för elektriska fäll kan ge upphov till effekter på nerv- ochcirkulationssysie-mel, blodet och fortplantningsförmågan hosslällverksarbeiare. Undersökningenhar gjorts i samarbele med arbeiarskyddsstyrelsen och Institutet förhögspänningsforskning. Inle heller denna undersökning, som redovisades förravåren, gav några belägg för all slällverksarbeiare som arbelar i slarkaelektriska fäll får bestående skador av fälten. De ryskaundersökningsresultaten kan därför inle styrkas av denna undersökning. Densvenska undersökningen har resulterat i vissa kompletterande utredningar, sombl. a. syftar lill all söka klariägga dels vissa resultat av uiredningen, delsom del kan uppträda kortvariga symtom vid vistelse i de elektriska fälten. skall vidare, enligl vad jag har erfarit, lillsammansmed Lanlbruksuniversiteiel ularbela ell detaljerat program för all närmareundersöka djurbesättningarna på ell anlal gårdar, där djuren har varil utsattaför elektriska fäll. Syftel med denna undersökning är all klarlägga i vad männågon påverkan från dessa fäll kan iakttagas hos djuren. Slulligenvill jag nämna all erfarenhelerna frän ledningar för ulomlands och frånca svenska ledningar för under inle heller har visal altnågra skadliga effekter drabbat människor eller djur som vistas i närheten aveller bor intill ledningen. Jag ber aU få tacka statsrådet för svarel pä min interpellation. Fråganom 800-kV-ledningar i - någoniing som vi alltså inle har f. n. - haraktualiserats som en följd av all del funnils och forlfarande torde finnasplaner på ell energisystem i som bygger på en ganska stor andelelektrisk kraft i energiförsörjningen och en ganska centraliserad produklion avden elektriska kraften. Därmed ställs del också mycket slora krav pådistributionssystemet för den elektriska kraften. Tanken på alt använda800-kV-ledningar för all på del sället minska markåtgången blir då en naluriigföljd. Ovisshetenär emellerlid ganska stor om vilka konsekvenser användningen av medför medtanke pä de ledningar man måste dra. Att del här finns delade meningar framgårockså av del ganska ulföriiga svar som statsrådet har lämnat. Erfarenheterfrån ryska och amerikanska laboratorieförsök pekar på alt biologiska organismerkan påverkas ganska slarkl på olika sätt av höga spänningar. säger islutet av svaret att erfarenhelerna från användningen av 800-kV-ledningarutomlands och av de 400-kV-ledningar som vi har i inte har visat alldel finns några skadliga effekter Del är naturligtvis rikligl, om man med visatmenar bevisat. Sådana samband är nämligen myckel svåra all bevisa. Vi harexempel från andra avsnitt av miljödebatten där det ofta är svårt all på ellentydigt säll påvisa samband mellan företeelser i samhället och skador hosmänniskor och djur som man misstänker föreligger. Men kvar står alt delfortfarande finns anledning alt ifrågasätta om inle 800-kV-ledningarna medförbeiydande risker i form av olika typer av siörningar för människor och djur.Frågan har aktualiserats i , eftersom del förekommil klagomål frånlantbrukare som haft kor betande under 400-kV-ledningar och som anser all deltapåverkal kornas hälsa på eu negativt sätt. a. har dräklighelen påverkats.Detla är också bakgrunden till det projekl som statsrådet nämner i sittinterpellationssvar och som går ul pä au vattenfallsverkel och Lantbruksuniversitetetskall undersöka om sädana skador verkligen har uppstått Del avslutandekonstaterandet som slalsrädet gör, nämligen att man inle har kunnal påvisaskador på människor och djur, mäsle därför modifieras med au det trots alllfinns anledning aU misslänka att sädana skador har uppstått och kan komma alluppstå i än högre grad, om vi i framliden får kraftledningar med högrespänningar. Osäkerhetenär alltså beiydande, och del finns motstridiga uppgifter, både nationellt ochinlernalionellt, om vilka konsekvenser de höga spänningarna kan fä förmänniskor och djur som berörs av dem. Närstatens planverk skulle yttra sig över vatlenfallsverkels ansökan om koncessionför en 800-kV-ledning mellan och resp. och Granlorp,ansåg man inte att man kunde tillstyrka koncessionen med del kunskapsunderiagsom man vid den lidpunklen hade. Anledningen lill alt jag framställde mininterpellation var emellerlid alt planverket kom till slutsatsen all man skullekunna få bygga ledningar, men all planverket vid elt senare tillfälle skulle laställning till om man skulle fä köra i dem. T. v. skulle man fl använda800-kV-ledningarna för all överföra elektrisk kraft med . Det stämdeockså ganska väl överens med vatlenfallsverkels planer. Man ville alltså t. v.bara använda dem för . Men är del så, som jag också framhöll i mininterpellation, all 400-kV-ledningar kostar . per kilomeieraU bygga. Om man däremoi bygger 800-kV-ledningar kostar del enligl de uppgifterjag har fåll 1,6 milj. kr. Vem som helst begriper ju all det i längden inle ärnågon särskilt god affär all för 1,6 milj, kr, bygga ledningar som ärdimensionerade för 800 k V för att sedan köra i dem. Ger man Vattenfallmöjlighet all bygga de här 800-kV-ledningarna, kommer också kraven alt sedanbli mycket starka Omspänningen i planerade kraftledningar 9Riksdagens protokoll 1978/79:137-138 Ornspänningen i planerade kraftledningar au fä använda ledningarnaför . Enligl min mening är del därför myckel viktigt att man inte släpperi gäng en byggenskap av ledningar som är dimensionerade för , innan manmed full säkerhet vet vilka konsekvenser för människor och miljö överföringarmed så hög spänning medför. Trepartiregeringenfattade ett beslul som innebar all Vallenfall inle skulle fåta i anspråk medel för all uppföra den här 800-kV-ledningen med mindre än aUman fick särskilt tillstånd av regeringen. När folkpartiregeringen tillträddeoch blev energiminisler upphävdes beslutet. har alltsåvattenfallsverkel möjlighel all ta i anspråk medel för all börja förberedauppförandel av 800-kV-ledningen. Såvittjag vel ägnar sig ocksä Vallenfall redannu äl att skaffa utrustning för den här 800-kV-ledningen. Risken är alltså aUman redan nu håller på all investera fast sig i den här 800-kV-ledningen, innanvi riktigt är pä del klara med de miljömässiga konsekvenserna. Jaghade med min interpellation hoppats fä elt klart besked av energiminisiern omall man inle kommer att tillåta uppförande av eller investeringar i800-kV-ledningar, innan man helt säkert vel vilka miljömässiga konsekvenserman då drar på sig. Tyvärr fick jag inte någol svar pä den egentliga frågan imin interpellation, vilket Jag lycker är beklagligt Därför mäsiejag upprepafrågan: Är statsrådet beredd att göra den utfästelsen all man inle kommerall lilläla uppförandet av 800-kV-ledningar eller investeringar för800-kV-ledningar, innan man hell säkert vel att del här inle leder lill någranya negaliva miljöeffekter? Inledningsvis kan det kanske vara skäl att erinra sig all det ocksäfinns vissa fördelar med 800-kV-ledningar. a. innebär del all man kantransportera tre ä fyra gånger så myckel kraft i en ledning där ledningsgalanhar samma bredd, och alltså medför samma intrång i naturen, som en400-kV-ledning. Det finns också skäl aU erinra sig au vi alldeles oavsett hurvi producerar elkraften säkert är överens om att del behövs en viss mängdelkraft. Framför alll för de tätbebyggda delarna av värt land är del vikiigimed en säker distribution. Del måste alltså finnas goda högspännings-ledningarför distributionen av elektrisk kraft Deproblem som är förknippade med detta har ju ganska utföriigi behandlats såväl iSverige som i andra länder. I själva verket har det forskals ganska myckel närdel gäller de här frågorna. Vikan försl och främsl konstalera all den ledning som här skulle vara aktuellskulle byggas och planeras pä elt sådanl säll all den elektriska fältstyrkanvid marken skulle vara densamma som för en 400-kV-ledning. Vad vi diskuterar ärsåledes huruvida effekten av en 400-kV-ledning är av skadlig natur och medförde risker som interpellanlen befarar. Del är då naturligtvis inte oinlressaniall konstatera att vi har stor erfarenhei av delta. Del är heller inteoinlressani all konstatera all det, trols den mycket omfattande forskning somhär föreligéer, inte finns några entydiga resultat som lyder pä alt delskulle föreligga några risker av del här slagel. Lägel har sammanfattats bl. a.i industriverkets yttrande över den ansökan som ligger inne hos regeringenmed citat från en amerikansk översiktsrapporl, där man konstaterar följande: "Varken djur- ochväxlexperimenl eller kliniska undersökningar eller 25 års erfarenhet av i driftvarande ledningar för mycket höga spänningar har lill dags dato givitövertygande vittnesbörd om skadlig inverkan av exposition för elektriskt ellermagnetiskt fält från högspänningsledningär trols talrika försök all finnasädana effekier. Ävenledes på en biofysikalisk gmnd har man ingen orsak attförvänta sig all del skall finnas några sådana Sålunda, medanman inle kan bevisa del negativa lyder den förkrossande mängden avforskningsresultat på att elektriska och magnetiska fäll fränhögspänningsledningär ej har några skadliga biologiska effekier." 1den undersökning somjag redovisade i mill interpellationssvar har man kommilfram lill samma slutsals. Delär självklart alt det grundläggande problemet här är svårigheten alt bevisa attnågon skadlig inverkan inte uppslår. Och industriverket påpekar i sittremissvar: "För all uppfylla detta krav erfordras nästan obegränsadeundersökningar eftersom teoretiskt alla tänkbara kombinationer och möjlighelermåste undersökas. Frågan om fälten har någon skadlig påverkan blir därför enomdömessak och en rimlighetsbedömning måste läggas lill grund för praktiskabeslut." Jagtror det är en klok hållning. Man måste här, med ledning av den forskning ochde experiment som utförts, ställa frågan: Finns del skälig anledning all antaall här föreligger risker av del slag interpellanlen befarar? Svarar man ja påden frågan fär man la konsekvensen av det. Om man finner all det inteföreligger skäl alt misstänka sådan inverkan, då bör man kunna bygga sådana härledningat Och jag är tillbaka till det jag sade inledningsvis: Den ledning somnu är aktuell skulle innebära en fältstyrka som motsvarar de 400-kV-ledningarsom vi redan har av och som vi obestridligen -del är säkertinterpellanlen ense med mig om - måste ulnyllja för överföring av elektriskkraft i det här landei. Jagär alltså inte beredd att avge någon deklaration av det slag som interpellanlenefterlyser. F. ö. är alltså frågan f n. under regeririgens beredning. Omspänningen i planerade kraftledningar PAR (): Förstoch främst är del klart all vi behöver överföring av elkraft i det här landet.Men vad det här är fråga om är givetvis hur pass omfaltande anläggningar vibehöver. Det är i sin tur beroende av hur vi bygger upp vårt elförsörjningssystem.Det är beroende av hur pass stor andel av vär energiförsörjning som skall beslåav elektrisk kraft. Del har också samband med vilken roll vi anser allelektriciteten skall ha för bostadsuppvärmningen. Enannan viktig faktor är hur pass centraliserade former man har förelproduktionen. Koncentrerar man en stor del av elproduktionen lill några få Omspänningen i planerade kraftledningar plalser i landei, dåställs del myckel siörre krav på överföringssystemet än om man har en merdecentraliserad produktionsstruktur, t ex. om man bygger upp elproduktionen merpå kraftvärmeverk än på några stora kondenskraftverk längs våra kuster. Ävenom vi alla är eniga om att vi behöver en viss mängd elkraft och behöveröverföra den, kanske vi inle är lika eniga om hur pass myckel elkraft vibehöver lolall, och framför alll inte hurden skall produceras och vilka krav viskall ställa på vårt distributionssystem. Sedansäger att del är en rimlighelsbedömning om del finns några risker meddella eller inte, och del kan naturiigtvis ligga en del i del. Men då är delviktigt all man ser på olika undersökningsresultat med något så när öppna ögon.Del har inte gått alt belägga några negaliva effekier av detkraftledningssyslem vi har och av de 800-kV-ledningar som finns ule i världen,sägs del i svaret. Del förefaller stämma, även om de ryska erfarenhelerna välärell missljud i den klangen. Men vi vel ju inle rikligl om del stämmer. Detskall genomföras ell projekl för alt just undersöka effekten pä djur, ochanledningen till att man drar i gång det projektet är naturiigtvis all manmisstänker all del trols alll kan finnas klara och påtagliga negaliva effekter.DeUa gör att jag lycker all omdömel är litet för snabbt kommet. Det föregriperändå den undersökning som skall göras här i landei och där vattenfallsverkeloch är inblandade. Delfinns dessulom en rad laboralorieundersökningar som visar au höga elektriskaspänningar i och för sig har effekter på biologiska organismer hos djur - dellapå gmnd av att man har gjorl undersökningar pä djur - men förmodligen har deeffekier på analogi säll på människor. Del gör att man inle alldeles utanvidare kan avfärda dessa farhågor. Problemeti denna fråga som i så många andra frågor - en del av dem har och jaghaft tillfälle att debattera förut - är naturligtvis var man skall läggabevisbördan. Ärdel så all man kräver säkerheten försl och bygger sedan, ellerbygger man om del inle är klart bevisat att det är farligt? Det är lilel granden attitydfråga, och del är självklart all til syvende og sidsl kommernaturligtvis inställningen lill 800-kV-ledningar all kopplas samman medinställningen till vad förslags energiförsörjningssystem man vill bygga upp. Omman vill bygga upp ell energiförsörjningssyslem med hög andel el och medcentraliserad produktion blir det etl myckel starkt krav att man skall kunnaanvända 800-kV-ledningar för aU fl rimliga markanspråk. Det är då naturiigl alldenna skälighetsbedömning leder lill all vi använder sådana ledningar och allvi anser alt del nog inte är så fariigt i alla fall. Om man däremot tänker sigell energiförsörjningssyslem där el inie spelar fullt så stor roll, där man haren mera decentraliserad produktionsstruktur och där kravei pådistributionsnätet inle blir detsamma, då skulle man också se allvariigare påde problem som ett 800-kV-nät för med sig, och man skulle ha en mera reslriklivinställning. Anledningen lill aU jag lar lill orda i denna fråga är alt jag leveroch verkar i en trakt där man jusl sysslar med elektrisk kraftöverföring, nämligeni Ludvikaområdet, och där man gjorde pionjärarbetet när del gälldekraftöverföring med . HerrGranstedt säger all del finns anledning att ifrågasälla, och sedan drar han uppsina skäl. Man har en liten känsla av all alltid har anledningaU ifrågasälla när del gäller energin i della land. Och när del gäller enöverföring av elektrisk kraft, så känner man i våra trakter en ganska stark oroför vart della egenlligen skall la vägen. När man nu diskulerar syslem för 800kV är det precis som om del vore någonting hell nytt och all vi skall svara förall den internationella forskning som behöver göras. Delär väl ändå sä, , all den första 800-kV-ledningen logs i bruk iCanada 1965. Nätspänningen var och är fortfarande . Man har r n. enledningslängd , och man har beslutat all fördubbla dennaledningslängd. Den ulbyggnaden pågår. IFörenta staterna logs den första 800-kV-ledningen i drift 1969 av AmericanElectric . Den nominella nätspänningen är , och den maximalanätspänningen är . Det nätet har en längd av . I Förenta staternadiskuterar man nu införande av ledningar på 1 , eventuellt högrespänning, och man har provledningar i drift på flera håll i . ISovjetunionen, som också har åberopats, har man byggt etl 800-kV-syslem under1970-lalet. Den maximala spänningen är . Även där diskulerar manbyggandet av nät med 1 strömstyrka. En första ledningsslräcka på 270kilomeier lär vara under byggnad. IBrasilien byggs f n. tre 800-kV ledningar på vardera längd föröverföring. Motbakgrund av dessa uppgifter kan man fråga sig: Skall man behöva göra alllexperimentellt arbele i vårt land ulan att lillgodogöra sig de erfarenheter somhar gjorts i andra länder? Dehär nyare svenska 400-kV-ledningama har tre ledare per fas, vilket betyder fltt lägre fältstyrkor på ledarytan. Inga klagomål har såvitl bekanlförekommil därvidlag. Närman nu hardiskuleral 800-kV-ledningar har man tänkt sig fyra myckel grova ledareper fas, och det innebär väl om möjligt ännu mindre risker. Dessulomkräver 800-kV-ledningar en ledningsgala pä , medan en 400-kV-ledningkräver 355 meters bredd på ledningsgalan. Vidare kan man länka sig längresträcka mellan ledningsstolparna. Deundersökningar som har gjorls om de biologiska verkningarna på levandeorganismer har inte gett några klara utslag. Vi är ju vana vid sådana härfenomen i andra sammanhang. Om man lar i en bil en kall vinterdag, när luftenär mycket torr, eller man tar i etl dörrhandlag exempelvis i detla hus med desssynletmallor, får man en liten stöt, som visserligen kan vara obehaglig men somär helt ofariig ur biologisk synpunki. Omspänningen i planerade kraftledningar Omspänningen i planerade kraftledningar Hurmyckel man tål i strömstyrka kan naturligtvis diskuteras. Man resonerar väl somsä alt man skall upp i 10 å , innan det anses vara fariigt på någol säu.Den lägsta mätbara ström man kan komma lill är 0,5-1 mA. Del finns möjlighet -och del är del som har diskuterats - all sälla gränsen för sädana här strömmarlill , och därmed bör man nä en säkerhetsmarginal. VadJag framför allt opponerar mig emol i resonemang är all delskulle vara nödvändigi att bedriva etl stort forskningsarbete i vårt land. Jagmenar med den här uppräkningen att man verkligen har sysslal medforskningsarbete på andra håll i världen och au del finns en hel del malerialtillgängligt från del. PÄRGRANSTEDT (c): klagar pä all jag alllid finner anledning alt ifrågasällasaker och ling, inle minsl på energiområdet. Den kriliken färjag väl ta emol.Jag vel att min vana att ifrågasätta saker och ling har väckt irritation ävenpå andra håll. Det gäller inte bara energiområdet -,del gäller miljöområdet iallmänhet. Även andra statsråd än har drabbats därav. Jag tycker skall ifrågasätta. Det är en riksdagsmans uppgift att ifrågasätta saker ochling på miljöområdet. Det är ell ansvar som vi har, del är bl. a. därför vi ärvalda. Däremothäller Jag inte med när han klagar över all Jag kräver storasvenska forskningsprojekt. Jag vet inte vad han bygger det ultalandel pä - delstår inte i min interpellation, och jag har inle heller sagt det här i kammareni dag. Jag tycker visst att man skall använda sig av internationell erfarenhet,och i min interpellation åberopar jag ocksä internationell erfarenhet. Del ärbara alt konstatera att den erfarenheten nu ger en splittrad bild. Det finnsalltså en hel del malerial som tyder på att del inle är några faror, och delfinns annat material som lyder på alt del kan finnas väsentliga problem päomrädei och risk för olika typer av störningar. Jag tycker mot denna bakgrund all det är viktiglalt man försöker skaffa sig en ordentlig och klar bild av hur det förhåller siginnan man sätter i gång och investerar oerhört slora belopp i 800-kV-ledningar.Del är precis della som min interpellation har handlat om. Så oerhört splittrad är likväl inte forskningsbilden i vad det gällereffekten av elektriska spänningsfält på djur och människor. Jagvill hälla med om vad han här säger. Av både svenska ochinternationella undersökningar som har gjorls - och det är ändå ganska mänga -pekar det absoluta flertalet pä all del icke föreligger risker av det slag somhär har befarats. Detla är ändå någoniing som man måste la hänsyn lill när manväger fördelarna med en 800-kV-ledning mot nackdelarna. Dellaär i och för sig enviklig och inlressanl fråga. Likväl förbigår faktum att den ledning som är aktuell skulle konstrueras på etl sådantsätt - om den över huvud lagel kommer till stånd - au fältslyrkan på marken blir densammasom för 400-kV-ledningarna. Del är ell vikiigi konstaterande. Det innebär attde problem vi diskulerar är sådana som evenluelll skulle kunna vara förknippademed 400-kV-ledningar på marken. har vi alltså 400-kV-ledningar, ochav det jag sade faller del sig av sig självt att del inle heller där föreliggernågra mätresultat som lyder pä all dessa skulle vara förenade med allvarligarisker. Dessulomär del på del sättet all dessa 400-kV-ledningar förser oss medelektrisk kraft - och det har ju ingenling med centralisering avkraftproduktionen att göra. 1 själva verket produceras den absolut störstamängden av vär elektriska kraft i våra stora älvar och vallendrag i Norriandsom är utspridda över ell ganska stort område. Därifrån Iransporteras kraftenlill och i högspänningsledningär pä 400-kV.Del kan väländå inle vara mening att ifrågasätta humvida dessa ledningarskall vara kvar - dem behöver vi självfallet för vår kraftförsörjning.