prot · G209103 · 1978-12-31 00:00:00 — Vi får inte förtröttas ivåra ansträngningar att för de etiopiska myndigheterna på ett lämpligt sättframhålla vikten av att de respekterar dessa skyldigheter, så att vi därigenomallt framgent kan upprätthålla och utveckla de goda förbindelser som sedanmånga år tillbaka rått mellan våra länder. I detta sammanhang vill jag nämnaatt den etiopiska ambassadören uppvaktades för sedan, och vid dettatillfälle deltog även förra utrikesministern . Man uttryckte förhoppningarav det slag som jag nämnt, vilket ledde till ett skriftligtsvar från ambassadören, som verkligen gav uttryck för att man på etiopisk sidaförstår de bekymmer som vi hyser för de olyckliga människor som underutomordentligt svåra förhållanden, utan rättegång och dom, tillbringar år ifängelse. () kortgenmäle: Dagens utrikesdebatt har i etl avseende varit märklig. Utrikesministernbetonade efter det första debaltvarvet den stora enigheten i , och detvar en riktig anmärkning utom i vad avser etl parti som i olikaomgångar har skilt ut sig. Först fick vi uppleva en holmgång mellan de övriga om B3LA, sedan följde en dust mellan ochHädar om och anmäler en annan, moderatuppfattning om än den som regeringen, socialdemokratin ochcentern i stort sett är överens om. Förmin del tycker jag att det är angeläget alt påpeka att dagensregeringsdeklaration inte minst i den av kritiserade delen omMellanöstern har stora förtjänster. Vi har på vårt håll inte mycket att erinramot det avsnittet. Sedan Per och lämnai regeringen har dessMellanösternpolitik blivit riktigt hyfsad. Vitror att det är en riktig analys att kärnan i Mellanösternproblemet, vad man änmå lycka - och jag kan försäkra att jag inte är särskiltemotionell i detta stycke - trots allt är palestinierna. I alla omgångar ochskeden dyker frågan om palestiniernas framtida rättigheter upp. Man kommer inlerant detta problem. PresideniCarter har fått lida åtskillig smälek for sin utrikespolitik, somockså jag själv sade några kritiska ord om . Han har ändå vissaförtjänster, och till dessa hör såvitt jag begriper att han, mer än tidigareamerikanska presidenter, har förstått atl frågan om palestiniernas rättigheterär central när del gäller alt få till stånd en lösning på hela frågan. Frånbörjan hade han en helt annan uppläggning än den han nu prövar, nämligen eltslags ny , under gemensamt patronat av och ,för att lösa alla frågorna på en gång. När bröt mot denna uppläggninggenom sin resa till anslöt till del nya initiativet, men hanhar tagit med sig grunduppfattningen alt man måste få någon ordning på detpalestinska problemet föratt över huvud taget få lill stånd en lösning. Det som gör alt jag trotsallt är lilet pessimistisk beträffande stora fredsresa är att jagutomordentligt starkt betvivlar att tiden är inne för att verkligenkommer att göra några eftergifter som är värda namnet. Det finns inte några somhelst tecken pä atl man i har begripit vad har förstått, nämligenatt utan etl erkännande av det palestinska folkels rättigheter och etlomsättande av delta i praktiken kan det inle bli fred i . BOSIEGBAHN (m) kort genmäle: fortsätter att använda den terminologi som man brukarreservera för torgmöten och liknande debatter, när han talar om att moderaternaskämt ut sig osv. Vi diskuterar väl ändå olika uppfattningar här. Jag har inleantytt att har skämt ut sig -jag har i varje fall inte sagt det.Jag framhöll ändå alt han har synpunkter som avviker pä ett oroväckande sättfrän vad mycket balanserat uttryckt . Beträffandeuttalandet atl regeringens polilik blivit hyfsad sedan nu Per ochmoderaterna lämnat regeringen vill jag säga atl man naturiigtvis kan slängaomkring sig sådana uttryck men alt man inte bör göra det här i kammaren. Vidaretror jag att någol missförstod vad jag sade i Mellanöslernfrågan.Jag förde en diskussion om dess egentliga innebörd. Vilka är palestinierna,vilka är deras rättigheter och på vad sätt är de legitima? Man slänger dessaultryck omkring sig iden allmännadebatlen,men jag tror nästan att jag kan sägaatt jag aldrig sett någon definition av vilka rättigheter det är fråga om. Ärdet att bilda en stal just där det är ockuperat område nu eller är det att taen del av ? Vi vet ju alt när man från PLO:s sida talar om palestiniernaslegitima rättigheter menar man en sak, nämligen att hela inkl.Jordanien skall bli en palestinsk stat. Jag tycker att inte skallvara så förskräckligt bekymrad över all jag försöker föra en debatt om vadfrågan gäller. Det är klart att vi inte kan komma fram lill någonöverenskommelse om del, men det kan vara värt att göra klart att problemen inteär så enkla. Vilkenlösning det sedan blir vet vi inle. Den lösning som man, som jag nämnde, 1947kom fram till i FN var ju att skapa tvä stater, en ungefär där är nuoch , men de skulle leva i ett intimt ekonomiskt samarbete med varandra.Redan det innebar att det inle var deras tanke att man skulle ha tvä heltoberoende stater, utan de skulle ha ett intimt samarbete, och det ärju ettalternativ. Det kan komma atl visa sig att man från palestiniernas sida säsmåningom lycker alt det är naturiigt att slå sig samman med för atlbilda en palestinsk stal. Del finns nämligen ingen etnisk skillnad mellan dearaber som bor på östra och västra . Jaghar alltså pekat på en hel del problemställningar här, och jag tycker att manskulle kunna göra debatten lilel mer nyanserad i stället för att bara kort ochgott tala om legitima rättigheter som man inte alls definierar. 10 protokoll 1978/79:102-103 () kortgenmäle: Jag får börja med att be om ursäkt. Jag talade tydligenså sluddrigt att han icke hörde vad jag sade. Jag sade inte att har skämt ul sig i Mellersta Östern-frågan. Jag sade att nihar skilt ut er, och del är någonting väsentligt annorlunda. Det är eltfakliskl konstaterande av att ni företräder en annan Mellersta Östern-politikän de övriga partierna i denna riksdag. Sedanlill della med legitima rättigheter. Jag vet faktiskt inte i hastigheten omherr är jurist eller inle, men är han det så borde han avslå från altanvända sina juridiska kunskaper i detta sammanhang. Det finns vissa poliliska,psykologiska fakta som dock är för handen på ett obestridligt sätt. Man kantycka vad man vill om PLO, om organisationen, om dess politiska mål och medel,men elt faktum är alt de i de mörkaste lider envist har drivit sin kamp medsikte på alt fö nationell självständighet i en egen stal. Det som i självaverket gör att detta med palestiniernas nationella rättigheter är etlofrånkomligt problem, är just atl denna nationalkänsla är så levande och starkatl i den politiska miljö som råder och med det stöd som trots alltpalestinierna har från sina arabiska grannar och på annat håll går del inle allkomma runt detta problem. Det är ett folk vars självsiändighetslänglan är såstark att det under de förhållanden som råder inle går alt kväva den medmaktspråk. Det är därför man måsle lösa della problem. Jagtror atl skall akta sig för atl skissera egna fredslösningareller gå lillbaka till FN-beslulel med två stater - en palestinsk och en judiskvid sidan av varandra. israeliska vänner skulle nog inle gilladen parallellen bakåt. Om man kastar en blick på kartan över hur de staternaskulle se ut - den judiska och den arabiska - så finner man nämligen atl dendel som var tilldelad judarna omfattade en bråkdel av del territorium de efterett antal krig numera ockuperar och gör anspråk på. BO () kortgenmäle: Herrialman!Del var ju fatalt atl jag skulle höra så fel, och jag får därför be ursäkt på den här punkten. Jag tyckte faktiskt att använde uttrycket"skämt ut sig", och det stämde också mer överens med det tal som hanhöll . Jaghar inte anslutit mig till någon ståndpunkt, ulan jag sade att det finns olikamöjligheter. Jag tycker att kunde ha gjort en ansträngning förattföra resonemanget efler de linjer somjag skisserade, dvs. resonemanget om vadsom är legitima räuigheter. ville låta påskina atl han var enduktig jurist och att det var mera osäkert om jag var det, och det kan ju vararikligt, även om jag haren jur. kand. långl lillbaka i tiden. Men om vi nuskall tala om legitima rättigheter, så an vände ju inte heller juridiska termer. Han talade tvärtom om legitima rättigheter utifrånnationalkänsla och andra kriterier, och det var ju just detta som också jagvar inne på. Sedan är det en annan sak hur långsiktigt det här nationellamedvetandet är och har varit. Om detta skulle vi kunna föra en lång diskussion,men del kanske vi kan göra vid ett annat tillfälle, eftersom liden nu inte räckerlill för Vadjag ville var alltså att framhålla atl det fanns olika läsningar, och att viinte hade någon anledning alt binda oss vid någon egen lösning, hur en sådan änskulle kunna se ut. När jag nämnde lösning,så syftade jag bara påprincipen om en judisk och en arabisk stat som skulle leva vid sidan avvarandra och ha ett intimt ekonomiskt samarbete. Jag syftade inte på de gränsersom då drogs upp och som om inle pä annat sätt så genom utvecklingen har visatsig vara omöjliga, eller som man frän kommunistiskt håll brukar säga: Historiensjälv har visat att de var omöjliga. Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inle ägde rätt lillytteriigare replik. Jag vill först göra en liten kommentar lill den debatt som just utspelatsig här. CariLidbom sade att regeringens Mellanösternpolitik harblivit väsenfligt mycketbältre sedan Per Alhmark och lämnade regeringen. Det uttalandetskulle möjligen kunna ge intryck av att det var någon skillnad mellan dennuvarande regeringens Mellanösternpolitik och den politik som fördes av dennärmast föregående, dvs. Låt mig då konstatera att vad somsägs i årets regeringsdeklaration om praktiskt tagel ord för ordöverensstämmer med de uttalanden som den förutvarande utrikesministern har gjort. När därför säger atl han tycker all den nuvaranderegeringsdeklarationens avsnitt om är utmärkt, så säger hanfullständigt analogt därmed alt den polilik som Irepartiregeringen förde närdet gäller också var utmärkt. Jag tycker det är myckel glädjandemed den anslutningen. Omsedan drar slutsatsen atl delta måste innebära att de moderatasärståndpunkter som kommit fram bl. a. under dagens debatt inte fick någolgenomslag i trepartiregeringens utrikespolitik, så vill jag säga att det är enhelt riktig slutsals som i så fall drar. Men,herr talman, jag hade egentligen tänkt behandla ett helt annat problem, och jagskall nu också göra det. Vihar underde närmasi gångna åren upplevt,och vi upplever fortfarande, väsentligastrukturproblem inom den svenska industrin. De drabbar särskilt sädanabranscher som varven, teko- samtjärn- och stålindustrin. Strukturproblemenhänger samman med en mycket betydelsefull utveckling i vår omvärid. En viktigfaktor bakom det vi nu upplever när det gäller dessa branscher är nämligen attvi håller på att fö ett antal nya industriländer. Jag tänker på länder somSydkorea, , , , , -ja, man kan görauppräkningen mycket längre. Det är länder som är pä väg atl passera gränsenfrån ett förindustriellt stadium till att bli industriländer. Den härinduslrialiseringsprocessen i är en positiv utveckling och enutveckling som vi också måsle se som oundviklig. Om målen skall kunnaförverkligas som ingår i kraven bakom en ny ekonomisk världsordning, nämligenatt skall inom en ganska överskådlig tid uppnå 25 96 av väridensindustriproduktion, måsle vi räkna med betydande omställningar inom vår egenindustri. Dehär omställningarna kommer förvisso all skapa problem för oss. är detklart atl den här utvecklingen kommer att skapa nya exportmarknader för våraindustrier. De inkomster som de nya industriländerna får genom sin export avindustrivaror stoppas ju inte ned i några kassakistorutan används för köp avvaror på väridsmarknaden - varor som vi har möjlighet all sälja. Totalt settkommer säkert den här utvecklingen i de nya industristaterna att ha en positivoch stimulerande effekt på världsekonomin i dess helhet. Mensamtidigt som man konstaterar att det här är en i huvudsak positiv utvecklingär det in te likgiltigt hur industrialiseringsprocessen sker. Det finnsnämligen risk för att den processen utvecklas lill en ny form av kolonialism.En stor del av den industrin utvecklas i u-ländema, ägs och leds av multinationellaförelag med sina beslutscentra i de gamla industriländerna. Andra ägs avföretag som kanske är inhemska men som i sin uppbyggnad och inriktning mycketkopierar i-landsföretagen. De bygger på att utnyttja billig arbetskraft, oftautan några fackliga rättigheter eller socialt skydd i bakgrunden. Väldiglmånga av industrierna i de här nya industriländerna har som sin huvudsakligainriktning att förse de rika länderna med billiga konsumtionsvaror. Denklassiska arbetsfördelningen mellan i-länder och har varit altu-länderna har försett de rika länderna med råvaror. I-länderna har svarai förförädlingen. finns del risk för alt även den industrialiseringsprocess somsker i i första hand får en utformning som gynnar de redan rika länderna,som gör oss i de rika länderna ännu rikare genom att vi får tillgång till debilligare varorna. Delär viktigt all induslrialiseringsprocessen i de fatliga länderna utformas såatt i första hand behoven tillfredsställs hos de människor som lever i defattiga länderna. Del gäller alltså all i första hand det stora behovet avkonsumtionsvaror, av redskap, av varor för alt modernisera jordbruket osv., somfinns i byar tillfredsställs genom industrialisering. Detär också viktigt att vi aktivt driver kravet på att ge de grundläggande socialarättigheterna ål dem som arbetar i de nya industrierna i de nyaindustriländerna. Vi har anledning att stödja den internationella fackföreningsrörelsenoch med kraft driva kravet på en socialklausul. Ocksåvalet av teknologi i den här induslrialiseringsprocessen är viktigt.Teknologiutvecklingen sker i huvudsak i de industrialiserade länderna. Denteknologiska utvecklingen är inriktad på all tillfredsställa de behov som finnsi de industrialiserade länderna. Det innebär atl teknikutvecklingen inriktas påatt spara på sådant som det är brist på i industriländerna, framför alltarbetskraft, och atl utnyttja sådant som det finns gott om i i-länderna,framför allt kunskap, kapital och infrastraktur. 1 ärsituationen myckel ofta den omvända: där har man gott om arbetskraft, men man haront om kunskap, ont om kapital och en svag infrastraktur. Del gäller därför attvi, med de utvecklingsresurser som vi häri i-länderna, hjälper till altutveckla en teknologi som är anpassad lill behov och därmed tillbehoven hos majoriteten av världens befolkning. Detär också viktigt att den industrialiseringsprocess som vi står inför iu-länderna sker under elt ekologiskt ansvarstagande. Det finns många skrämmandeexempel på hur moderniseringsprocessen i har lett till allvarligamiljöproblem, såsom skogsskövling,en alltför snabb avbetning av känsligajordar, ökenutveckling, växande föroreningar i luft, vatten och natur. Det ärviktigt att inle skall behöva göra om våra misstag, ulan att manredan från början kan fö en industrialiseringsprocess som utgår frångrundläggande miljökrav. Det är självklart att det måste vara själva som bestämmerhur de vill forma sin utveckling. Del är en naturiig utgångspunkt för all våru-landspolitik. Men vi får inte krypa undan vårt ansvar. Vi måstevara medvetna om att det är de rika länderna som i stor utsträckning styr deninternationella handelns villkor. Det är de rika länderna som sitter inne medde stora resurserna för forskning och teknisk ulveckling. Delar i de rikaländema som de stora multinationella företagens beslutscentra finns, vilka inteminst påverkar utvecklingen i väldigt myckel med utformningen avvårt bistånd. Därför är det viktigt att vi har en grundläggande syn på hur vitror att en industrialiseringsutveckling bäst gagnar de faltiga länderna. Detär viktigt att vi är beredda atl i vårt internationella agerande ta ett ansvarföratt industrialiseringsprocessen i de fatliga länderna verkligen kommer defattiga människorna till godo och skapar gynnsamma förhållanden både nu och förframliden. Vi lever i en orolig värid, där det förekommer våld och förtryck påalltför många håll. Del har också påtalats här . Uppmärksamheten riktasgenom massmedia på våldet i , i , i olika delar av sydöstra . hardel kommit till en ny regim i , varifrån vi fårrapporter om avrättningar. Vi upprörs med rätta över våld och över regimer sominte respekterar den enskilda människans mest elementära krav på frihet ochskydd till liv och egendom. Jagfäste mig, herr talman, vid några av slutorden i utrikesministerns tal härtidigare . Han underströk att vi inte får förtröttas i att påtalaförtrycket, bl. a. av oliktänkande i , eller diskrimineringen av judaroch andra minoritetsgrupper. Det är viktigt atl även förhållandena i Ösleuropa påtalas. Tyvärr skerdetta alltför sällan; reaktionerna har trabbats av, kanske därför att det intekommer några reportage i TV om dem och därför all det inte finns någrahögljudda aktionsgrapper, som kräver frihet för de sedan snart fyra decennierav ockuperade staterna , och . Vi var medall rätt upprörda när del hände, men kritiken tystnade på sina håll alltför snart,och hade alltför bråttom med all erkänna den sovjetiska inkorporeringenav . höjs röster - och det med rätta - för atl detta beslutborde omprövas. Så skedde ju exempelvis i , där regeringen del erkännande som gjorts av den tidigare regeringen . De baltiska folken behöver liksom andra nationer som strävar efternationell frihet känna all det i den fria väriden -även i - finns enstark opinion, som stöder dem i deras strävan. ISverige bor mänga människor som en gång flydde från för all flnna enfristad hos oss. Vid upprepade lillfällen har de, liksom jag själv och andrahär i , tagit upp frågan atl den inle får ge upparbetet när det gäller att befria balterna i från det s. k. dubblamedborgarskapet. Kravetpä avskaffande av del dubbla medborgarskapet är somjag nämnde gammalt. Samtligastats- och utrikesministrar sedan kriget har mött det. I mitten av 1960-taletvädjade mer än 7 500 balter i en skrivelse lill den dåvarande regeringen att"på administrativ väg befriar mig och mina efterievande från varjeformell samhörighet med " och framhöll att de inte ville vara"lojalilelsskyldiga mot det land och den regim som med våld och förtryckförintade det fria , och ". har ingenting hänt. drabbar det dubblamedborgarskapet alla dem som befann sig i när sovjetisk lag infördesdär . Men det drabbar inte bara dem. Del drabbar även de barntill föräldrar som enligt sovjetisk lag betraktas som medborgare iSovjetunionen. Jagär medveten om atl vi inte ensidigt kan lösa dessa problem, men jag villunderstryka vikten av all regeringen verkligen energiskt arbetar för att pådiplomatisk väg nå en lösning. Eftersom utrikesministern är kvar ikammaren vill jag tillägga alt han bör ge detta arbete en hög prioritet i UD:sverksamhel. Jag har velat utnyttja dessa få minuter till alt understryka att vialdrig får glömma den situation som balterna befinner sig i. (apk): Debatlordningen för den här överiäggningen är den, att partiledaretilldelas och placeras på lalariistans övre del. tycks det varapå det sättet att talmanskonferensen anser sig bättre än partietsmedlemmar och partiets kongress alt avgöra vem som är arbetarpartietkommunisternas ordförande. Jag tilldelas därför , trots att vårtparti självfallet har samma behov som andra partier i kammaren att framförasina synpunkier pä utrikespolitiken. är det ju inte enbart till nackdel allfå sitt tal uppdelat i flera delar. Jag får därmed möjlighet att följa upp detinlägg jag hade tidigare och för nu kanske också svar på den fråga som jag förflera timmar sedan ställde lill utrikesministern. Han är fortfarande kvar ikammaren och har alltså möjligheler atl ge ett svar. Frågan var föranledd avdet avsnitt i utrikesministerns tal där han säger alt FN:s deklaration om de mänskliga räuigheterna,"som antogs , har haft och har en oerhörd politiskgenomslagskraft och har bildat underiag för elt omfattande arbete päkonventioner och särskilda regler till skydd för utsatta grupper av människor.De rättigheter den proklamerar kan förefalla oss självklara. Alt den ständigtåberopas visar dess värre atl respekten för dessa räuigheter ingalunda ärsjälvfallen." Herrutrikesministeri I artikel 43 i denna deklaration heter det: "harrätt till arbete, till fritt val av sysselsättning, till rättvisa ochtillfredsställande arbetsförhållanden och till skydd mot arbetslöshet. "Kan man, herr utrikesminister, påstå alt dessa krav uppfylls i vårt land? Kanman påstå att det är så självklart att vårt land efterkommer de regler somfinns inskrivna i FN-deklarationen om de mänskliga rättigheterna? Jagskall därefter övergå till atl fortsätta det tal som jag påbörjade lidigare . Jag hade kommit sä långl att jag hade slagit fast aU med , så tog väriden ett stort steg mot etl tredje väridskrig. Vi blevpåminda om den katastrof som ett sådant krig skulle kunna innebära. Jag hadeockså kommit in på den vapenarsenal som finns lagrad på olika håll ivärlden. Jag sade att kärnvapen lagren i världen i en haruppskattats till 1,3 miljoner bomber av samma styrka som de som fälldes överHiroshima. Omräknat till vanliga sprängämnen, sadejag, skulle vapenlagren räckatill per invånare på vår jord. Jag sade till slut alt frågan om jordenefter ett sådant krig skulle bli beboelig ställs av allt fier och det medrätta. Deekonomiska konsekvenserna av denna vanvettiga rastning blir allt värre. De bärshela tiden av de arbetande människorna. Del är deras levnadsstandard och derassociala trygghet som beskärs. året rant förbrukas fem miljarderkronor för världens militärapparat. Vårt land deltar i kapprastningen på ettsätt som, med tanke på landets litenhet befolkningsmässigt, är i högsta gradanmärkningsvärt. Vi kommunister har gång på gång framfört synpunkten attSveriges insatser för alt stärka freden och säkerheten inte skall göras i formav ökade rustningskostnader. Fler kanoner och fler flygplan bidrar till attkapprustningsspiralen drivs ytteriigare i höjden. Ettav de områden där vi anser att det måste las krafttag ärförverkligandet av som en kärnvapenfri zon. aktualiseradeden svenske utrikesministern den s. k. Undénplanen. Därefter har frågan vidflera lillfällen aktualiserats av president . Men frågan ärfortfarande olöst. Det är vår uppfattning att den måslebörja verka aktivt för alt denna för de nordiska folken sä viktiga fråga skallbli förverkligad. Vad är det som föranleder regeringens passiviiei i frågan? Idagens debatt har flera talare betonat vikten av ett ökat samarbete frånSveriges sida med EG. Att uirikesministern gör sådana uttalanden är inte pånågot sätt förvånande. Knyiningen till EG:s och därmed monopolens marknad harju som bekant gått mycket snabbt under de tvä senaste regeringarnas tid.Resultatet av dessa närmanden kan vi klart ulläsa i form av färrearbetstillfällen här hemma, vi kan utläsa det i form av alt hela branscher haranpassats så till den milda grad att verksamheten i näsian totalt Kraven på ökadanpassning frän EG:s sida reses allt oftare och allt fräckare. Men iäriigheiens namn skall också sägas att värt land fått beröm för att vi snabbthar anpassat oss till EG:s krav på produktionskapacitet, inte minst inomvarvsindustrin. Jaganser att det också borde vara tid för socialdemokratin att inse att den vägsom måste beträda för all bryta företagsnedläggningarnas och den ökadearbetslöshetens onda cirkel inle är en ökad knytning till stormonopolensmarknader. Den nuvarande inriktningen av den svenska utrikeshandeln kommerallpermanenta arbetslösheten, speciellt inom industrisektorn. Nya marknader måstevinnas om målsäUningen full sysselsäuning skall uppnås. Och nya marknaderfinns. Men det förutsätter att regeringen verkligen gör insatser för att vinnakontakter och insteg på dessa. Ensådan marknad utgör - en marknad som i motsats till våra nuvarandehandelspartners inte brottas med de förde kapitalistiska samhällena så typiskaproblemen arbetslöshet och inflation.