prot · G209102 · 1978-12-31 00:00:00 — AssarLindbeck har i årets första nummer av Ekonomisk debatt en artikel kallad, i vilken han belyser värdet av sådanainsatser. Han betonar där all en snabb ekonomisk tillväxt i är delenda alternativet till en merrättvis global inkomstfördelning. Alt undan för undan höja produktiviteten iu-länderna och därmed skapa inhemska förutsättningar för höjda realinkomsterär i-ländernas viktigaste uppgift. Vi måste med andra ord hjälpa tredjevärldens länder att växa. Detvar glädjande att utrikesministern i sin deklaration tryckte på den positivaroll spelar i världens produktion och all resursöverföringar tillu-länderna i form av bistånd, lån, investeringar eller betalning för varorkommer åter till i-länderna i form av upphandling. påpekar allen exportorienterad tillväxt i historien har varit så lovandesom nu - naturiigtvis under förutsättning alt inte omväriden genom diverseprotektionistiska manövrer förhindrar en sådan utveckling, dvs. i-länderna fårinte sälta upp några handelshinder. Innebörden i är just att såinte skall ske. Härfinns det ändå skäl att varna för alt kan komma på efterkälken somleverantör av produkter lill . Uirikesministern vill öka vårt obundnabistånd i etl ekonomiskt läge när detta inte kan ha annat än negativ effekt påsvensk ekonomi. Jag har här velat belysa vår nära anknytning till Europapolitiken ochvårt beroende av densamma också när del gäller våra relationer gentemot länderutanför . I beslutet om nära, varaktiga och omfattande förbindelser fränsvensk sida med EG ligger en uppmaning lill oss att följa med i utvecklingen påalla områden. Samarbetetinom EG har utvidgats myckel utöver frihandeln - jag har nämnt fiske, teknikoch vetenskap. Aktuell är nu frågan om samordning av de europeiska datanäten,och det är betydelsefullt all här får vara med. En lösning avinternationella miljövårdsproblem eftersträvas och är föremål för omfattandeförhandlingar, i vilka vi bör delta med all kraft. EG-samarbetet har ocksåutsträckts till del juridisk-kommersiella området, och förhandlingar förs omharmonisering av lagar på handelsrättens område. Arbetet inom Euratom rymmernaturiigtvis stora utvecklingsmöjligheter. Påområde efter område växer gemenskapen mellan de europeiska länderna alltfastare. Moderata samlingspartiet har inte frångått sitt "Ja tillEuropa" och i det budskapet ligger en strävan lill alt inom a vialets rambli än mer delaktiga i den gemenskapen och atl aktivt arbeta för alt förstärkaden. MATSHELLSTRÖM (s): Det är självfallet alltid väsentligt för etl neutralt land som Sverigeatl uppträda konsekvent i utrikespolitiken. Samstämmigheten mellan mål ochmedel, mellan värderingar och argumentation blir desto viktigare i ett läge därstora förändringar sker i det världspolitiska läget, när nya internationellakonstellationer växer fram och osäkerheten om skilda länders bevekelsegrunderökar, såsom vi nu upplever, det 1970-tal som präglats av endjup ekonomisk kris i hela världen. Påtvå områden har tyvärr de borgerliga regeringarna lämnai såväl den svenskapolitiska debatten som internationella iakttagare i sticket när del gällt att skapa klarhet ombevekelsegrunderna för politiken. Detena gäller IDB-medlemskapet, där argumenten svängt från en rent handelspolitiskmotivering till etl krystat försvar för enskilda projekt som sägs stå iöverensstämmelse med målen för vår biståndspolitik. Ett av de mer egendomligaexemplen stod handelsministern för när han för någon tid sedan diskuterade ettstort latinamerikanskt prestigeprojekt, som han menade hade den speciellakaraktären att gynna fattiga människor. Jagtänker på IDB:s finansiering av stora dammprojekt i Paranåfloden,där och i en sann "geopolitisk" maktkamp tävlarom ekonomiskt och politiskt inflytande i ett tredje land, , medkonkurrerande investeringsprojekt. Den svenska folkpartiregeringen haraningslöst, enligt min mening, låtit förstå att just detta projekt skulle ha ensärskild betydelse för de fattiga människorna - ett projekt som f. ö. bidrartill den argentiska industrins omställning till det multinationella kapitaletsintressen i konflikt delvis med inhemska argentiska industrier. frågedebatt här i illustrerade regeringen ytteriigare denprinciplöshet som ligger bakom principerna om omröstningar i IDB från svensksida. I fråga om har man en konsekvent princip, i fråga om -del land som många bedömare är överens om är det land där förtrycket avmänskliga rättigheter f n. är hårdast och grymmast i hela - är detvid ett tillfälle angeläget att markera i en omröstning i IDB att manprotesterar mot förtrycket. Sedan svänger man, slutar demonstrera ochaccepterar alla lån och ger därmed militärjuntan i möjlighet attkamma hem en svensk förändring som en poäng för sig. För några veckor sedanhävdade utrikesministern enligt en artikel i att han hade uppgiftersom visade att förtrycket i skulle ha lättat. Ett par veckor därefterhävdade regeringen i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna heltriktigt att förtrycket i är lika hårt som . Denprinciplöshet som regeringen visat härrör såvitt jag kan förstå från enöverargumentation för en orimlig sak. Man har inte hållbara skäl för att visaatt IDB-medlemskapet ligger i linje med uttalanden om målen försvensk utrikespolitik, utan man söker skapa dimridåer med tillfällig argumentationför varje enskild fråga, när IDB kommer upp. Någotliknande gäller vapenexporten, där man ger tillstånd till vapenexport tillIndonesien då landet för krig i Ösitimor. Utrikesministern har iuttalanden ifrågasatt om inte stridigheterna på kan betraktas som inreoroligheter - alltså i ett territorium där i FN fördömer denindonesiska invasionen och kräver att territoriet skall få självbestämmanderättför befolkningen. Innebär då regeringens uttalande om "inreoroligheter" att man nu erkänner överhöghet över ? Det äri så fall helt uppseendeväckande, eftersom , ungefär somutrikesministern gjorde sitt uttalande, i FN tog avstånd från Indonesienssuveränitet. Också i fråga om vapenexporten ger regeringsargumentationenintryck av au den tillkommit för att i efterhand täcka upp svaga ståndpunkter. Detvära i argumentationen i fråga om både IDB och vapenexporten ger tyvärrupphov till frågan om i kommersiella intressen får påverkautrikespolitiken. Än så länge är de här två frågorna dess bättre undanlagsnarareän regel i folkpartiregeringens utrikespolitik. Pä flera andra områden -, vissa delar av biståndspolitiken - finns det inte skäl för kritik,men tendensen till principlöshet i de två fall jag refererat är ändå allvariig,och det är angeläget att regeringen skapar klarhet här. Detta är desto mer väsentligt som 1970-talets ekonomiska kris medförten ökad osäkerhet om den internationella utvecklingen i industriländer ochu-länder och förändrat en del mönster som präglat olika länders utrikespolitik.Det finns klara tendenser till en uppluckring av de blockbildningar där tvåsupermakter tidigare dominerat. Man kan i stället möjligen tala omtendensertill en regionaliseringav relationerna mellan stater, såväl i fråga omhandel som när del gäller politiska konstellationer. En sådan utvecklinginnebär både faror och möjligheter. Först skall sägas alt tendensen inte skallöverdrivas. I många fall rördetsigom utvecklingslinjer som funnits under långtid men som blivit tydligare och fåll ökad tyngd och blivit blottlagda genomden ekonomiska krisen. a. minskade beroende av och ökade konflikter med t.ex. beträffande intressena i den tredje världen, framför allt i . 1själva verket är det så att EG-stalernas handel med den tredje väriden ärstörre än EG:s totala handel med och sammanlagt. Dessahandelsmönster förstärks ytteriigare av alt del enda foram, såvitt jag vet, därrealpolitiska förhandlingar förs om de frågor som behandlas i nord-syddialogen- diskussionen om den nya ekonomiska väridsordningen - är de förhandlingar somEG-staterna för med ett 50-lal länder i den tredje väriden, tillhörande den s.k. , även om dessa förhandlingar inte i första hand berörde målsom vi sätter främst i fråga om en ny ekonomisk världsordning. Delvis är deltagamla handelsmönster från kolonialtiden. Men det innebär också väsentligautvidgningar och en vidareutveckling på en rad områden. Krigeti mellan och arabstaterna 1973 blev en brytningspunkt,där EG:s och intressen kom i motsats till varandra. Alltsedan oljekrisenstid har EG:s och olikartade intressen i arabväriden underslrakits. Ettexempel må vara relationer till -där kollaps inte är heltoförenlig med en del europeiska ekonomiskpolitiska intressen. Återigen: dettaär inte nytt. Särskilt och har under mycket lång lidsedan kolonialmaktsdagarna utvecklat speciella relationer med arabstaterna. har blivit tydligare, delvis som en följd av den ekonomiska krisenunder . Utvecklingeni ärju-som diskuterats tidigare här i dag-också på ett annat sätt elt exempelpå bräckligheten i allianssystem, där man i olika delar av väriden söktbygga upp vad som ibland kallas regionala "submakler" eller, med ettkanske råare uttryck, poliliska underleverantörer. Flera av dessa rör sig nu mot en ökad självständighet. En faktor som säratVästeuropas och ekonomiska intressen är självfallet dollarns rasunder 1970-talel och EG:s annorlunda valutapoliliska intressen, som jag avtidsskäl här inle närmare kan gå in på men som givetvis har mycket storbetydelse för strävan till ökat oberoende av -som EG härhämmas av sin ifiterna poliliska svaghet till följd av oförmågan alt imedlemsländerna föra en stabil fullsysselsältningspolitik. Cartersmer hårda linje mot kan ge upphovtill ytteriigare konfliktpunkler. Denna politik ligger knappast helt i linjemed intresse av avspänning i och en vidareutveckling ochuppföljning av östpolitiken. Denhandelspolitiska regionaliseringen - om jag skall använda detta kanske litetför hårda uttryck - har i lett till initiativ, om än i blygsamskala, som påminner om EG:s förhandlingar med de som deltar i ,Med någon överdrift kan man möjligen tala om all påbörjar någol som kanutvecklas till elt handelspolitiskt block - på vissa områden. När del gällerJapans avtal med har en del bedömare påpekat att della troligenärdei första viktiga avtal mellan två stater i modern tid, där varken ,eller är deltagare som den ena parten. Det är tvåasiatiska stormakter som utanför de gamla industriländernas sfär har slutit avtal kring gemensammaframtida intressen. Ifråga om är tendenserna lill en regionalisering av handel ochpolitiska mönster självfallet ingenting nytt utan har präglat kontinenten underlång tid - alltsedan det engelska handelspolitiska inflytandet fick ge vika förFörenta staternas. Kampen om strategiska råvaror, särskilt olja men även andravaror, har fört in i ett alltmerkonfiiktladdat politiskt spänningsfält, där en rad nord- och latinamerikanskastater manövrerar för ett ökat inflytande. Det är viktigt att vi i Sverigeunderstödjer den strävan till nationellt och ekonomiskt oberoende och demokratisom nu utvecklas - men under ständigt ökade svårigheter och hot utifrån - i bl.a. länder som och . Tendensernatill vad som sålunda med en viss överdrift skulle kunna karakteriseras som enregionalisering av handelsmönster och politiska konstellationer i världeninnebär faror, men kanske också vissa positiva möjligheter - faror,självfallet, om regionaliseringen innebär att handelsprotektionistiska blockställs mol varandra, faror också om en ökad regionalisering leder till dåligpolitisk stabilitet genom att många politiska aktörer uppträder på väridsarenanmed osäkerhet som följd. kan också finnas positiva drag i utvecklingen. Den värid där tvåsupermakter spänner sitt paraply över var sitt block är ju byggd påföreställningen om ömsesidiga hot. Även under lider av avspänning, s. k.détente, har intressen i för all få trovärdighet måst uppav en mycket stark militär närvaro. Delsamma gäller i Ösleuropa.Tväblockspolitiken har en konkurrerande militär upprustning som enförutsättning. Denekonomiska utvecklingen blir troligen avgörande för om tendenserna tillregionalisering blir en belastning eller en tillgång i arbetet på avspänning. Handelsprotektionism ochdåliga tider förstärker varandra i en ond cirkel. Avgörande fören positivutveckling torde då i stället bli om de olika regionala intressena kan förmåsatt förhandla inom ramen för multilaterala organisationer och avtal såväl ifråga om handel och ekonomisk tillväxlpolilik som på det säkerhetspolitiskaplanet. FörSveriges del måste del givetvis vara ett förstahandsintresse att i alla deorgan där vi är aktiva - , , FN:s , ESK:s uppföljning, m.fl. - arbeta för att de multilaterala organen förstärks och vidareutvecklas påett sådant sätt att de kan utgöra forum också för förhandlingar mellanregionala intressen. Vårt viktigaste argument härför är att detta också kan blien förutsättning för en väridsomfattande ekonomisk tillväxt, som i denekonomiska krisens spår måste framstå som ett egenintresse för de flesta avväridens stater. Påförslag av tredje vice talmannen beslöts att kammarens förhandlingar skullefortsättas . §8 Anmäldes och bordlades Proposition 1978/79:91 om ändringilagen(1971:176)om vissainternationella sanktioner, m. m. §9 Anmäldes och bordlades Förslag 1978/79:19 Fullmäktiges iriksbanken förslag till ändring av 8 § lagen , (1934:437) för Sverigesriksbank i syfte alt möjliggöra införande av en 500-kronorssedel §10 Anmäldes och bordlades 1978/79:2204 av JohanOlsson m.fl. 1978/79:2205 avSven-Olov Träff m.fl. 1978/79:2206 av LarsWerner m.fl. med anledning avpropositionen 1978/79:89 om lokalhyra 1978/79:2207av m.fl. med anledning av propositionen 1978/79:105 medförslag till ändring i konkurslagen (1921:225), m. m. § 11 Anmälan avinterpellation Nr 102 Onsdagenden Anmäldes och bordlades följande interpellation som ingivits lill kammar- jmars 1979 kansliet 1978/79:164av () till arbetsmarknadsministern om sysselsättningen iVästerbotten: har hårt drabbats av de senasteårens nedgång i sysselsättning. föriorade länet ca 2 500arbetstillfällen i gruv- och tillverkningsindustrin. hararbetslösheten ökat kraftigt. Särskilt oroande är ungdomsarbetslösheten. Ca 3500 ungdomar är helt arbetslösa eller tillfälligt engagerade i praktik- ellerberedskapsarbeten. Dennasituation blir särskilt allvariig då många företag i länet den senaste lidenvarslat om nedläggning eller inskränkning i sysselsättningen. Algols Nord,Norriands Ytong, Mekaniska, och SkogsägaresCellulosa AB:s fabrik i är några av de större krisförelagen f n.Totalt känner nära 2 000 anställda vid företag i akuta hot omfriställning, om inte åtgärder sätts in för att rädda sysselsättningen. Vidtvå av dessa företag, Ytong i och Mekaniska i ,är anledningen till nedläggningshoten alt ägarna vill koncentrera produktionentill företagens fabriker i Kumla resp. . Båda företagen iVästerbotten har köpts upp med produktion och kundkrets för atl bli en del imoderföretagen. verksamhel läggs produktionen ned iVästerbotten och arbetstillfällen upphör. Verksamheten koncentreras söderut.Flera exempel på hur företagsverksamhet flyttas från söderut kanredovisas . Påarbetsförmedlingarna i uppträder nu arbetskraftsvärvare fräninduslrier i Syd- och och försöker få arbetslös ungdom atl flyttasöderat. Några lediga arbeten för dem finns inle i . Anställda vid"krisföretag" har inte heller förutsättningar all få arbete i länetom deras företag läggs ned. Medhänvisning till det anförda vill jag till arbetsmarknadsministern ställaföljande frågor: Avserregeringen alt vidtaga särskilda åtgärder för all skapa sysselsättning för demånga arbetslösa ungdomarna i ? Vilkaåtgärder planerar regeringen all vidtaga för att trygga sysselsättningen förde anställda vid de många "krisföretagen" i ? Hurtänker regeringen agera för att förhindra att förelag i Syd- och ,som köpt upp Norrlandsföretag, i strid med regionalpolitiska målsättningarflyttar sysselsättning söderut? § 12 Meddelande omfrågor Meddelades alt följandefrågor framställts 1978/79:427av () till industriministern om ålgärder för bibehållandeav sysselsättningen i : offentliggjordeKopparfors AB atl man skall inleda MBL-förhandlingar om nedläggning avmassafabriken i . Fabriken sysselsätter 255 människoroch är dominerande arbetsplats. Kopparforsser denna nedläggning som ett led i sin strukturrationalisering. Jag vill därför frågaindustriministern: Vilkainsatser är regeringen beredd alt vidtaga för alt sysselsättningen iGästrike-Hammarby skall kunna bibehållas? 1978/79:428av () lill arbetsmarknadsministern om ålgärder för all finnaarbetskraft till vissa lediga platser: Enligl uppgift i massmedia har etl varv i sydöstraSverige anmält elt behov av au anställa ett 50-tal personer Trots all dennaanmälan gått ut lill fiera tiotal arbetsförmedlingar och trots att över 90 000arbetslösa finns anmälda, har inie någon arbetskraft för ifrågavarande varvfunnits. Liknande förhållanden rapporteras frän olika håll. Villarbetsmarknadsministern redogöra för vilka initiativ regeringen är beredd attvidta för atl lediga platser skall tillsättas? 1978/79:429 av CurtBoström (s) till justitieministern om borttagande av flotiledsanordningar itidigare flottled, m. m.: Flottningen i älv upphörde med 1977 årsflottningssäsong. Älven har inle avlysts som allmän flottled, varförlänsstyrelsen i på begäran av noltningsinlressenterna förordnalsysslomän med samma befogenhet som tillkom styrelsen att företräda föreningeneller flotlleden i de ärenden som kan ifrågakomma. Arbetetmed att tillvarata flotiledsanordningar i älven har utförts ochpågår alltjämt. Detta har i huvudsak gällt sådana flotiledsanordningar sombetingat visst värde och således kunnat försäljas. Beträffande vissaflotiledsanordningar (stenkistor, s. k. pållare, moringar etc.) har - medåberopande av flottningslagen - gjorts gällande alt del inle föreliggerskyldighet för flotlningsintressenterna att borttaga sådana anordningar. Ifrågavarandeanordningar saknar egentligt värde och borttagandet innebär således enbartkostnader. kommer dessaanordningar inte all tillses eller underhållas och utgören uppenbar risk för skada på annans egendom. Samma är förhällandet med i älvenkvarlämnal virke. Med hänvisning lill delanförda vill jag ställa följande frågor: Medgerflottningslagen undantag från skyldighet atl borttaga vissa flotiledsanordningari en flottled där flottningen upphört? Vemär ansvarig för skada som kvariämnade flotiledsanordningar och kvarlämnal virkekan medföra på annans egendom så länge älven inte är avlyst som allmänflottled? Vem har motsvarande ansvarsedan älven avlysts som allmän flottled? 1978/79:430av (vpk) till utrikesministern om åtgärder med anledning avdiskriminering av kvinnor i , m. m.: Demokratiskaoch progressiva krafter väriden över har hälsat schahregi-mens störtande i Iranmed tillfredsställelse. Emellertid harockså farhågorna för de extrema religiösainslagen i den iranska befrielsefronten delvis besannats och det på ettoroväckande sätt. Vid sidan av genuina nationella och progressiva inslag hardjupt reaktionära och inhumana krafter i vissa fall fått överhand. a. harmänskliga rättigheter grovt kränkts i två väsentliga hänseenden. kvinnorhar fått sina rättigheter grovt angripna genom atl etl flertal diskriminerandeoch barbariska ålgärder förespråkats av de religiösa ledarna. De homosexuellahar utsatts för omfattande förföljelse med bl. a. avrättningar som följd. Motdenna bakgrund vill jag ställa följande fråga till utrikesministern: Vad avserregeringen göra med anledning av återupplivandet av barbariska kvinnofienlligaålgärder i och med anledning av avrättningarna av homosexuella i landet? 1978/79:431av () lill industriministern om den fortsalla driften vid : Krisen vid i harvarit långvarig och påfrestande för både kommunen och alla de anställda inomförelagel. Medanledning av den nu pågående försäljningen jämte ansökan frän Novopan AB (under bildande) om förvärv av företaget, därmed garanterande sysselsättningför de anställda, ber jag atl få ställa följande frågor: i ärendet redovisat någon plan för all fä full råvarutillgång förden fortsatta driften? atl begära en bindande garanti atl råvaruleverans sker så alldriften och därmed sysselsättningen verkligen kommer alt bestå? §13 Kammaren åtskildes .