prot · G20932 · 1978-12-31 00:00:00 — Dethade därför varit rimligt alt statsrådet lagil allvariigare på svaret.Och del är förvånansvärt att hon inle med ett ord nämner de möjligheter somfinns enligl skollagens 51 §. Enligt denna har regeringen möjlighet att geskolöverstyrelsen i uppdrag atl inspektera Maranalaskolorna, men det har alltsåuppenbariigen inle skett och därför måsle min fråga lill sist bli; inte atl en sådan inspektion är nödvändig med hänsyn till atlMaranalaskolans ledare själv meddelat att man inte arbeiar enligl denmålsättning som finns för ? Statsrådet hänvisar i siu svar till den kariläggnings-ochdiskussionspromemoria som utarbetats av en särskild tillkallad inomutbildningsdepartementet. Jag har tagit del av promemorian och ser medförväntan emot de åtgärder som kan följa av densamma. I det sammanhanget villjag naturiigtvis hoppas all inga inskränkningar görs i de rättigheter somföräldrar har alt välja skolform för sina barn, och att de enskildaskolornas förutsättningar inte försämras. Ändåär vissa förändringar nödvändiga, och jag syftar då på vad statsrådet anfördeom enskild undervisning som bedrivs av en skola. Jag instämmer i statsrådetsoch förmodan atl man vid skollagens tillkomst inte avsåg altenskilda skolor skulle kunna upprättas med slöd av 35 §. Den säger, vilketkommit fram här, all föräldrar skall ha rätt att ge sina barn enskildundervisning i hemmet eller annorstädes. Men här saknas del tillägg som finns i34 §, nämligen atl undervisningen skall väsentligen motsvara lillart, omfattning och allmän inriktning. Maranalaskolornaarbetar ju underden här paragrafen, men inte i hemmet utan annorstädes.Ursprungligen var det kanske meningen att familjer gemensaml skulle kunnaundervisa sina barn. Man hade kanske långt lill skolor och kunde ordnaundervisningen hemma. Och visst bör också i det framtida arbetet denmöjligheten finnas kvar. Det finns ju en garanti i att skolstyrelsen har räu aukalla barnen till prövning för atl kontrollera att de fått tillfredsställandeundervisning. Menfaktum är, herr talman, att vi har tre olika sorters skolor; delssamhällets vanliga gmndskola, dels enskilda skolor som lyder under 34 §, delsskolor som egentligen inle är skolor utan en form av enskild undervis- Dessutom har vimöjligheten all ett barn undervisas hell och hållet i hemmet. Närdet gäller frågan om den enskilda undervisningen i hemmet och annorstädesskulle jag vilja fråga statsrådet: Hur vanligt är delta? Förekommer det altföräldrar undervisar sina barn hemma? Finns det barn som på grund av handikappeller långvarig sjukdom meddelas hell enskild undervisning utanförgrundskolans ram? Men först och främst - det är del viktigaste i dagens debatt:Hur vanligt är det atl olika samfund eller andra organisationer startarutbildning av barn enligl 35 § skollagen? Sådan utbildning lägger ett stortansvar på de lokala skolstyrelserna, och man måste fråga sig - del framfördeockså - om man från statsmakternas sida tillräckligt haruppmärksammat dessa förhållanden och givit de lokala skolstyrelsernaerforderligt slöd i deras kontroll av verksamheien? Jag vill fråga statsrådet: det över huvud laget förekommit allskolstyrelser kallat elev lill prövning för kontroll av alt vederbörande fölten tillfredsställande undervisning? Hur sker en sådan prövning i så fall, ochvilka direktiv gäller? Är det skolstyrelsernas ledamöter som verkställerprövningen? Delhär är viktiga saker därför atl det gäller barn. Vi lalar med all rätt omföräldrarällen, men barnens rätt lill en tillfredsställande och kvalitativt godundervisning för inte åsidosättas. Kanskeär detta, när det gäller den totala utbildningspolitiken, en liten fråga. svar verkar del som om enskilda skolor skulle drivasenligt 34 § skollagen, något som jag tycker är riktigt och som ocksåtillgodoser barnets rätt. ärjag medvelen om alt det hela är engränsdragningsfråga, om man ändå vill behålla rätlen till enskild undervisning,där jag skulle vilja göra begränsningen "i hemmet". Jagvill här erinra om vad den särskilde utredaren säger i sin promemoria om elteventuellt avskaffande av 35 § skollagen: Om man vill överväga att såsomotidsenlig upphäva paragrafen som sådan torde emellertid med hänsyn tillföräldrarällen och principiella skäl möjligheten ändå böra finnas kvar föreventuella undanlagsfall. Denna möjlighet kan utformas som en säkerhels-ventil,t. ex. i samband med en eventuell bearbetning i andra sammanhang avbestämmelserna om skolpliktens fullgörande. Jaginstämmer i den uppfattningen. Jag tror alt det är mycket viktigt alt en sådansäkerhetsventil finns kvar, och den kan ju utformas med utgångspunkt i detenskilda barnets siluation. Kvar står det fakium all del vore angeläget aU allaenskilda skolor lydde under samma paragraf men att denna paragrafäven säkrar den fria ställning som skolorna har med hänsyntill ideologisk inriktning och pedagogisk försöksverksamhet. Jagvore tacksam om statsrådet ville svara på mina frågor om hur vanligt del är medskolor enligl 35 § av typ Maranala, om prövning av eleverna ägt rum och hurdenna i så fall skett. 0/77Maranatarörelsens skolor Låt mig först med några ord svara på frågor. Jagär inte beredd alt ge något exakt svar på frågan om hur vanligt det äralt föräldrar begär att enligt 35 § skollagen få undervisa sina barn i hemmeteller annorstädes. Enligt vad länsskolnämnden i uppger är det myckelovanligt. Men jag är beredd alt, om så önskar, vid något senarelillfälle återkomma med ett mera exakt svar på denna fråga. Jaghar inle möjlighel -jag har redan deklarerat varför- atl gå in på ennärmare diskussion och uttrycka mina personliga åsikter om sådana skolor sombehandlas i den promemoria som f n. är ute på remiss. Jag kommer alt göra delnär remissvaren kommii in; de är begärda lill . Del är minmening atl då återkomma med förslag till . Jaghar naturligtvis förståelse för många av de synpunkter som , och jag vill understryka att om jag inte var så direkt och bestämd ialla mina svar som han önskade beror det inle pä atl jag inte tar på allvar defrågor som här ställdes och som var grundade pä uppgifter som förekommit imassmedia. Emellertidär det så, att rätlen och plikten atl kontrollera här ligger hos den lokalaskolmyndigheten. kan också, som anförde,ingripa enligl 51 §. I den slår dock inget om all regeringen har atl ingripaeller att ålägga något sådanl. Jag fömisätter atlskolöverstyrelsen uppfyller sina plikter i enlighet med den paragrafen. Jagåtervänder elt ögonblick till skolstyrelsen och vill då säga att skolstyrelseninte är ålagd någon fortlöpande kontroll, men den har möjlighet all kontrolleraom barn som får enskild undervisning får tillfredsställande sådan. Hur och medvilka tidsintervaller kontrollen skall utföras har inte reglerats närmare utanfår bedömas av skolstyrelsen från fall till fall. Men jag förutsätter att ocksådelta är något som, inle minst med anledning av den diskussion som försoffentligt, varje skolstyrelse ser som sin uppgift att göra med ledning av deparagrafer som här gäller, i första hand 35 §. Del är i och -del torde vara allmänt bekant - som skolstyrelserna har medgivit befrielse,medan skoldirektionen i , som jag sade förut, inte har medgivitbefrielse i liknande fall. Jag ber att återigen fö understryka all jag för dagen inte är bereddatl gå in i en närmare diskussion om de frågor som här öppnar sig om deenskilda skolornas ställning, tillämpningen av 35 § eller i vilken form den kankomma att behöva ändras efter den översyn som har gjorts och som nuremissbehandlas. ÅKEGILLSTRÖM (s): Jag har full förståelse för alt statsrådet nu inte vill gå in påpromemorian angående de enskilda skolorna. Den är jag inle alls särskillintresserad av heller, eftersom den typ av undervisning som jag har frågat ominte skall vara undervisning bedriven i enskild skola. Det var lugnande atl höraatt statsrådet verkligen tar den här frågan pä Skall jag tolkasvaret på interpellationen lycker jag inle alt del avspeglar särskill stor oro. Delär riktigt atl det inte slår något i 51 § i skollagen om hur regeringen skallbete sig - del kan jag hålla med om. Del talas bara om den cenlralastatsmyndigheten på arbetsområdet, och i del här fallet är det givetvisskolöverstyrelsen. Men jag lycker ändå inte atl det kan vara särskilltillfredsställande all den som pä regeringsnivå svarar för utbildningen igrundskolan inte på något vis vidtar några mått och steg närdet förekommer sådanasaker som man kan läsa om i t. ex. den 4 sepiember 1978. DenSlora rubriken är "Barnen fostras med en risbastu". Sedan citeras densom leder verksamheien; "Vihar undervisning, hemundervisning, på sju platser i . Ochfler skall det bli, säger han och slår näven i bordet så aU flera åhörarehoppar lill. Påskolan i finns ungefär 60 personer, hälften av dem är skolbarn. "Det är alltså hemundervisning för 60 personer. Jagtycker atl det finns all anledning att skärpa paragrafen, där det står i hemmeteller annorstädes, och jag hoppas alt del sker i samband med de beslut somkommer alt fallas efter den pågående remissbehandlingen. Dessutom står det påföljande sätt i artikeln; "Barnenuppmanas i undervisningen atl ta upp kampen mol fackföreningsrörelsen ochfolkrörelserna. -Ombudsmännenhar blivit de nya prästerna som delar ut nådemedel omkring sig. Därför berättarvi för barnen att vi har ell totalitärt syslem där folkrörelserna har stormakt. Könsrollsfrägor diskuterasaldrig på skolan. -Vi tycker alla lika här", säger ledaren, som "menar att kvinnan skallvara hemma och sköta barn eftersom hon egentligen vill vara hemma". Åtminstonedel sista borde få vårt kvinnliga statsråd att reagera mycket hårt. En somreagerat hårt är Rädda barnens speciella barnombudsman, som i samband med dettagjort elt uttalande, som del kanske finns anledning alt titta litet närmare på. Dethar nämnts ett par kommuner där sådan här undervisning kommii i gång, menskälet till alt jag lagil upp frågan är alt flera kommuner nu utsätts för sammauppenbara risk. a. har del diskuterats i min egen kommun, och det kan varaen av utgångspunkterna till atl jag velat ställa den här frågan. Jaghoppas verkligen - även om jag inle fått något särskill bra svar - att detkommer att vidtas en del åtgärder för alt beivra uppenbara övertramp av skollagoch skolförordning. 0/77Maranatarörelsens skolor Jag har också full förståelse för att statsrådet här inte kan taupp en debatt om enskilda skolors ställning och utformningen av de olikaparagraferna i skollagen. Däremot tyckerjag kanske alt den nu gällande lagstiftningen skullekunna beaktas i förhällande lill bl. a. verksamheien vid vissa skolor här ilandet. Jag syftar då på det som slår i skollagen om att elever kan kallas lillprövning för en kontroll av om de fär lillfredssiällande undervisning. Del ärden enda lilla kontrollfunktionen i det här sammanhanget . Jagsitter själv i en liten lokal skolstyrelse, och det finns många sådana mnt om iSverige som kanske i ökande grad kommer all få in anhållanden frän olikagrupper om att starta sådan här särskild undervisning. Och det enda man sedankan göra är just att pröva om undervisningen är tillfredsställande. Men del ärinte lätt fören sådan liten skolstyrelse atl kalla in elever och pröva. Hurskall man göra? Den här lagen har gälll länge, och min fråga är alltså: Vilkadirektiv gäller för skolstyrelser, som myckel sällan eller kanske aldrig kommiti kontakt med del här problemet kring att kalla in elever för prövning? Detgäller här inle utformningen av paragraferna i framliden ulan vad som gäller . Vad kan skolstyrelserna göra för atl se om barnen fått entillfredsställande undervisning? Dels kan del få de skolstyrelser som ännu inte kommit i kontakt meddet här problemet men lill vilka anhållan inkommer atl beakta vilka krav somkommer atl ställas på slyrelsen i samband med att sådan här verksamheleventuellt skulle växa fram. Dels trorjag atl detta kan vara ett observandumför de skolstyrelser som har det här problemet i sin egen kommun och som alltsåhar en laglig rättighet vars verkställighet i varje fall jag är mycket okunnigom. F. n. finns det, såvitt jag har fält mig bekant, inte några direktivsom gäller för skolstyrelserna i fråga om den här prövningen. Men de harju altfölja vad som finns stadgat om atl undervisningen väsentligen skall motsvaragrundskolans. Barnen skall alltså undergå prövning, och prövningen skall hadelta till riktmärke. Jagvill gärna förutsätta alt man därvid har all inte bara kontrollera att barnenlärt sig multiplikationstabellen osv. ulan att prövningen också gäller, trotsatt det inte står utskrivet, den allmänna inriktning som har ochalt man därvid också skall la i beaktande sådana ting som log uppoch som - vilket gläder mig - intresserar både manliga riksdagsmän ochkvinnliga statsråd. Somavslutning villjag sedan för min del rikta ett tack lill , somtagit upp den här frågan, och till , som också fullföljt den.Jag tror atl det som sagts här i kammaren kan bli en hjälp för deskolstyrelser som ställs inför dessa frågor och möjligen också för andramyndigheter, som har alt bevaka atl de här paragraferna efterlevs såsom lagensmening är. Överläggningenvar härmed slutad. § 8 Föredrogs menbordlades åter Socialförsäkringsulskolteis betänkanden /79:6-8 §9 Föredrogs och bifölls Interpellationsframställningar 1978/79:79-81 §10 Talmannen meddelade att på föredragningslistan för morgondagens sammanträdeskulle näringsutskottels betänkande nr 1 uppföras främst bland två gångerbordlagda ärenden. §11 Anmäldes och bordlades 1978/79:66 om lån förunderhåll av hyreshus §12 Anmäldes och bordlades 1978/79:40 av RuneTorwald m.fl. med anledning avproposilionen 1978/79:49 om vissa varvsfrågor §13 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivils til kammarkansliet 1978/79:82 av AntonFågelsbo (c) lill industriministern om den svenska flygindustrins framlid: Flygindusirikommitléns belänkande har lämnatslill försvarsministern. Om regeringen antar detta förslag innebär det atl mannu beslämmer sig för att svensk flygindustri läggs ner. Detta skulle föavsevärda effekter för och för , kommuner som är beroendeav uppdrag för svensk flygindustri. Flygindusirikommilténsäger i sitt betänkande beträffande "att de alternativamöjligheterna till sysselsättning i är starkt begränsade. Någonexpansion inom tillverkningsindustrin förutses inle och endasl en svag tillväxtantas komma att ske inom den offentliga verksamheten. Tendensen blirungefärligen densamma om än något förstärkt, om man ser lill ulvecklingen ihela länel. Frånkommunens sida har anförts alt man föriorat ca 500arbetstillfällen lill följd av konkurser inom metall- och verkstadsindustrin.Denna nedgång har delvis kompenserats av en gynnsam ulveckling vid FFV-U.Kommunen har därför delvis med inriktning pä FFV-U ökal utbildningen inom denverksiadsmekaniska linjen. Med hänsyn lill den svaga efterfrågan påarbetskraft som finns inom övriga områden är personalutvecklingen vid FFV-U avstor belydelse för kommunen. Om arbetsstyrkan skulle minska anses verkningarnaför kommunens fortsatta ulveckling bli synneriigen allvarliga." Effekternaför verkar myckel oklara och nämns bara hell kort i betänkandet.Det är oroande för länet om flygindustrikommitténs förslag blir verklighet.Förslaget innebär atl vi skall låta våra plan tillverkas utomlands.Varför skall vi lägga ner en flygindustri som går bra ekonomiski när vi har såmånga andra branscher som går dåligt och i slällel behöver slöd? Förslaget ochdiskussionen om flygindustrins framtid väcker oro hos oss i län.Vilka alternativ för denna verksamhet kan den nya regeringen erbjuda? Jagförutsätter atl del presenteras sådana om regeringen går pä kommitténs förslag. Medanledning av det anförda vill jag till industriminister ställa följandefrågor; När kommer regeringen alt gebesked om flygindustrins framtid? Vilka induslripolitiskaeffekler fördel för svensk induslri om man lägger ner svensk flygindustri? 1978/79:83av () till socialminislern om upprustning av föreningslivelsläger- och sommargårdar: barnstugeuiredning har i sittslutbetänkande föreslagit alt och arbetsmarknadsstyrelsengemensamt upprättar en upprustningsplan för föreningslivets läger- ochsommargårdar. Planen skulle därefter ingå som en prioriterad del av AMSberedskapsplan. 1977erhöll regeringens uppdrag all i samråd med arbetsmarknadsstyrelsenupprätta en upprustningsplan. Socialslyrelsen hemställde hos kommunerna altdessa skulle dels göra en inventering, dels inkomma med kostnadsberäkningar påupprustningsobjekt. Tyvärrblev kommunernas handläggningstid alltför begränsad för atl inventeringenskulle få önskvärd omfattning. Jag vill mot dennabakgrund slälla följande frågor till socialminislern; Hur många projekt har redovisatsvia den kommunala inventeringen? I hur många fall harupprustning kommii lill stånd? Är statsrådet beredd atl medverka lill enfullständigare inventering av läger-, kurs- och sommargårdar? 1978/79:84 av Carl-HenrikHermansson (vpk) lill utrikesministern om regeringsiniiialiv rörandeförhållandena i , m. m.: avhölls i för solidaritet med . Konferensen, som samlade elt stonantal deltagare från 100-talei länder, antog följande dokument: "för solidaritet med har hållits i , huvudstaden i ett Spaniensom går framåt på den svåra men ärofulla vägen lill demokrati. Den harövervarits av delegater från omkring hundra länder på de fem kontinenterna,representerande mycket breda och skilda strömningar av poliliska, sociala,kulturella, religiösa och filosofiska idéer. Eflerengenomgripande debatt anser deltagarna del av tvingande vikt au vända sig lillalla världens folk, alla delar av del inlernationella samhällel, för alluttrycka följande: MADRID-DEKLARATIONEN FÖR FRIHET ÅT Detär bara världen härjades av krigets eld som brände den tillaska. Femtio miljoner döda och förstörelse av många länder var en del av delpris som måsle betalas för atl förhindra barbariets och tolaliiarismens segeröver mänskligheten. Menden fred som slöts 1945 betydde inie alt de, vilkas slutmål är alt bygga envärld i vilken förnuft, rättvisa och hänsyn är inspirationskällorna ochbeslämmer relationerna mellan människor och folk, kunde slå sig lill ro. Underdessa är och i olika delar av världen har försök gång på gång gjorts och kommeralt göras igen atl bruka våld, terror, underordning och exploatering förattunderkuva länder och kontinenter. Man har sökt hindra folkens skapande geniusatt gå framåt mot byggandet av samhällen som är mera rättvisa, merademokratiska och mera fria. Kampenmellan dessa krafter har varil och blir långvarig. har den antagit en nydimension som blir alll mera betydelsefull genom all folken tillägnar sig alltslörre medvetenhet om sin rätt atl själva bestämma sin framtid. Dennakonfrontation har inga gränser, men syftet med denna konferens förpliktar ossall vara mera precisa i värt utpekande. I södra delen av har ellland med 10 miljoner invånare förvandlats till en brännpunkt som - om planernahos dem som konspirerade för atl beröva detta land dess frihei och desserövringar lyckas - kan bli en faktor som uppmuntrar försök all krossa andraländer i andra delar av världen. , och de dramatiska förhållanden undervilka det levat , är inte en isolerad händelse ellerett resultat enbart av en intern kris i landeis historia. Del var i detta landsom imperialismen uppnådde ett av sina mål i dess strategi för atl hålla helakoniinenten under sin herravälde. Vimåsle peka på det faktum att denna politik inle begränsas lill Latinamerika.Det finns många vittnesbörd om hur de reaktionära krafterna, fienderna tillmänskligheten tillämpat sina modeller över hela världen, utgående frånlärdomarna av var och en av dessa erfarenheler. Denkamp som förs av folk och av dem som känner solidaritet med är endel av alla folks kamp för sin frihet och för rätlen att välja, iöverensstämmelse med deras egen realitet, vägar som leder till bältre öden. Ehuruhindrade av motståndet och solidaritelen fortsätter den chilenska diktaturenoch Pinochel all utöva sin makt i ijänsi hos en minoritets iniressen ochinplanterar de materiella och poliliska förhållanden som krävs för attinstitulionalisera regimen. I delta sammanhang sker nu mycket allvarliga Diklalurregimenförsöker all 'lösa' frågan om de försvunna fångarna och förbereder mordsamlidigt som den föreger alt de redan är döda; den ökar förföljelserna molfackföreningar och förbund, upplöser och bestraffar organisationer somrepresenterar 1/2 miljon arbetare; den reducerar lill en hell otrolig nivå folkelsköpkraft och dömer en hel generation lill svält och dess konsekvenser; den skärslarki ner de offenlliga invesleringarna inom hälsovård, undervisning,livsmedelsprodukiion, iranspori, bostadsbyggande samt vetenskaplig och tekniskforskning; den ökar arbetslösheten till en nivå okänd i andra delar av världen.För all sammanfalla; den genomför en oförsonlig aggressionspoliiik mol Chilesfolk, som en grundläggande förutsättning för genomförandet av sin ekonomiskaoch politiska plan. Men är icke pä knä,ej heller besegrat. Trotslusenden av döda och saknade, lusenden av poliliska fångar räddade genom deninternationella solidariteten eller fortfarande i fängelse eller jagade med demest djävulska instrument av terror och repression i hela historia, säväxer kampen i innehåll och omfattning. Arbetarna pressar hårt för sina krav,jurister och kulturarbetare avslöjar i offentlig diskussion hela löjligheten ien fascistisk konstitution, kvinnorna och hela folkel organiserar sig tillförsvar för sina försvunna anförvanters liv, ungdomen visar sin rebellanda alllklarare för . Denna kamp kräver ell svarfrån världen, från demokraterna. Eltsvar som är följdriktigt och konkret, uttryckt genom fakta snarare än genomproklamationer som inte står i direkl sammanhang med faktisk handling. Kampenför ett återupprättande av demokratin, på ena sidan, och ekonomiski slöd lilldiktaturen, på den andra, är oförenliga och motsatta. Försvaret av mänskligarättigheter måste med nödvändighet inbegripa försvaret av politiska, socialaoch ekonomiska räitigheier. De är den oundgängliga grundvalen för folketssjälvbestämmande och för dess tillgång till ell liv i frihei och värdighet. Införallt della är del en fråga vi måsle slälla; Vad har militärjunian gjort med de3 som den har fån från regeringar,inlernalionella låneinstitut och privata banker? Svaret är enkelt: pengarna haranvänts för att köpa vapen och sofistikerade medel för förtryck och har sugitsupp av två eller tre lokala finansgrupper och de mäktiga iransnationellabolagen. Vifördömer starkt de regeringar och institutioner som stöder regimgenom alt tillhandahålla dessa resurser, gör den lill ell hol mol freden påhela kontinenten och föriänger och försvårar de chilenska demokraternas kamp. Avdelta skäl, och samiidigi som vi yrkar på ett förbud mot leveranser av vapenoch andra resurser lill militärjunian, kräver vi användning av de instrumentsom skapats av det inlernationella samhällel för att övervaka och säkramänskliga rälligheter i , särskill av ad-hoc-arbelsgruppen inom förde mänskliga rättigheterna, klarläggande av omständigheternakring saknade personers öden och bestraffning av de ansvariga för mordet på förreutrikesminister, . är skyldig alt påla sig förpliktelsen atl vidta konkreiaaktioner för atl fullfölja alla initiativ som överenskommils om i dessdebatter. Pä detta säll ger vi elt rikligt gensvar pä den kamp som förs avpolitiska och sociala krafter i , av fackföreningarna, ungdoms- ochkvinnoorganisationerna och även av kyrkan. Medoss här finns krafter som aktivt måste arbeta för genomförandet av deresolutioner som anlagils av Förenta Nalionerna och många andra internationellaorganisationer. Ivåra respektive länder har tusentals offer för diktaluren sökt skydd. I defiesta fall har vi stött dem och hjälpt dem all möta denna svåra erfarenhet.Men vi känner med oss alt våra förpliktelser går längre. Vi skall fullfölja deskyldigheter vi påtog oss när de fick asyl och vi skall ständigt försvara derasrätt alt leva i sill eget färdernesland.