prot · G20978 · 1978-12-31 00:00:00 — 1dagarna har det kommil larmrapporter om atl vissa byggnadsmaterial, som baseraspå alunskiffer, avger radongas och därmed ulgör en cancerrisk, 1 går logBirgitta upp denna fråga i kammaren i form av etl i mill lycke våldsamtangrepp på såväl regeringen som den nuvarande regeringen. fanndel upprörande alt man inle snabbi hade tillsatt en ulredning. Minuppfattning är alt upprördhet kanske mera var valtakiiskl betingad änsakligt motiverad. Fråganär komplicerad och ingalunda ny. Och de uppgifter som föreligger är inte hellentydiga. Efter diskussion med experter och depariemenlalt arbele så fånnsden27 september i Qol direktiv färdiga för en ulredning. Utredningen skulle bl. a.senast den lägga fram en delrapport Vadsom hänl i departementet känner jag inle lill. Jag är förvånad överall regeringen med del förarbete som hade gjoris inte fört frågan vidare förräni dag. Men jag ifrågasälter å andra sidan om dessa några månaders fördröjningger räll all sälla sig som domare. sade i går altproblemen med radon varken är nya eller okända. Det är sant. Men frågan blir dånaturiiglvis: Varför gjorde inte socialdemokralerna i regeringsställningnågonting äl den här frågan ? Herrlalman!Jag har i della anförande försökl alt i huvudsak rikla blickarna framål ochunderslr\'ka del ansvar som dagens politiker har för framtidssamhället är atl vi på ell hell annal sätt än måste låla kravet på enlångsiklig och på ekologisk kunskap baserad hushållning med naturresursernavägleda vän handlande. Vår generation har ingen rätt att förslösanaluriillgängarna för kommande generationer. Och della, herr lalman, är i elllängre perspektiv grundläggande för våra möjligheter alt uppnå en rad vikligasamhällspolitiska mål. () kortgenmäle: Del sisla som sade är vi nalurliglvis helt överens om.Men då ärju frågan: Hur skall vi komma dit? NärAnders hade redovisai del som vi är överens om så sade han: Jag villinte för min del-det vill jag gärna stryka under-vara med om alt vi skall hanågol slags planerad hushållning, ulan det här skall skötas pä någol annat sättHan log alltså tillbaka de verkiyg som jag föreställer mig all också AndersDahlgren måsie arbeta med om vi skall nä de mål som vi pä den här punkten kanvara eniga om. Det är därjag är så kriiisk emoi cenlerpariiets agerande. Jaghar lidigare i den här kammaren högläsi ur de direktiv som trepartiregeringengav nalurresursutredningen. Jag kan konstalera all man gettulredningen i uppgift all till 1981 klara ut hur vi skall utnyttja naturresursernaså atl del stämmer med en ekologisk grundsyn samt konkretisera begreppetlivskvalitet och vad som skall avses med en nivå på den. skall ske sedanvi hafl en aktiv samhällsdebatt Egentligen är del ju ell paradis som AndersDahlgren här redovisai alt vi skall nå fram lill. Men jag frågar mig: Hur skallvi klara alll deua inom den lidrymden och med den här lypen av direktiv? Viförvånar oss därför myckel över all när vi kommer med konkreta förslag påålgärder som - under liden vi arbetar med de långsiktiga målen - skulle kunnahjälpa oss att möla de många problem vi har för dagen, så får vi år efter århär i möla avslag på den lypen av moiioner. Del har vi fåll ifrånalla de tre borgeriiga partierna. Tat ex. bara en sådan sak som diskussionen om handelsgödsel: Vi har sagt all vinu behöver få en ulredning, där vi försöker la ett grepp om de här frågorna påetl annat sätl. Del ärju verkligen fråga om alt vi löper risk atl störa denekologiska balansen. Men vi har fåll avslag t o. m. på den detaljfrågan. Ochför ell ålgärdsprogram mol föroreningarna i trafiken har vi också fått avslag.Det är deua som är så konstigt: Å ena sidan målar man upp så stora och grannaoch så rikliga mål, men å andra sidan vill man inte utnyttja de verkiyg som manmåste använda. Jagminns all när han böriade som jordbruksminister sade, alt närdel gäller l.ex. våra virkesiillgångar - del är ju också en resursfråga, hur viskall hushålla med dem-så får branschen sköta det Vågar man då påslå, efter allAnders har gjorl sina erfarenheter som jordbruksminister och harkommil fram lill denna inställning om de höga mål vi skall ha, all vi nu kanvara överens om all vi för denna typ av naiurresurser mäste försöka ha enplanerad hushållning under samhällels ansvar för att kunna garaniera ellriktigare utnyttjande än vi annars skulle få? () kortgenmäle: frågade mig dels vad det kan ha berott på atl ålgärderinte vidtogs redan under den socialdemokraliska regeringens lid, dels vad somföranledde mig att nu vara sä upprörd. Låtmig erinra om all egel anförande handlade om att myckel i vårmiljövård har fått ägnas åt all reparera skador som vi har dragit påoss genom verksamhel vars farlighet vi från börian inie har varit lillräckligimedvetna om. Av en mycket belysande artikel av strålskyddsinstilutets chef, , förra årel och av den informalion som vi fick framgår del tydligt alt inle förrän i börian av 1970-lalel,när man uppmärksammade problemet med arbetsmiljön i gruvorna och radongasensfarlighet, kom de allvarliga varningarna i fråga om bostadshus byggda avmalerial som kunde ge upphov lill radongas. Del föranledde också omedelbartvarningar - det var - och det ledde lill all tillverkningen av dens. k. blå lättbetongen upphörde . Aujag nu är så upprörd beror på all del var under arbele somfrågorna verkligen för försia gången på allvar uppmärksammades. bl.a. därför all energisparåtgärder, som all man tätar hus, kan innebära atl mangör precis motsatsen till vad man gör pä arbetsplatser, t ex. gruvor, där delfinns radongas. Där vill man ha slörre luftväxling för alt minska riskerna.Tärningen av hus kan medföra alt riskerna i slällel höjs väsentligt. Och dä vardet bråttom, , för all inte energisparprogrammet skulle komma igång ulan all de motåtgärder som krävdes för atl ta hänsyn jusl till dellaproblem hade hunnits med. Jaghäller med om att folkpartiregeringen har misskött denna fräga. Men de häråtgärderna var så brådskande all de borde ha vidtagits närAnders och fick en föredragning och varningar från flerahåll. Av tidningsuppgifter framgår all myndigheterna har uppfattatdel så, att det var motsäuningar mellan jordbmks- och bostadsdepartementen -två cenlerpartistiskt ledda departement - som i själva verkei ledde lill inte fick i gång della arbele. Jag skulle därför vilja fråga: Är della enfelaktig uppgift? Fanns det andra skäl lill alt man inte insåg allvaret ellerinle förmådde dra i gång denna verksamhet för atl förhindra ausparprogrammel pä denna punkt skulle få negaliva effekler? Mina båda företrädare, och , har i sinaanföranden huvudsakligen uppehållit sig vid miljöfrågorna. Och jag finnerdetta mycket naluriigl, efiersom miljöfrågorna säkerligen kommer att tilldrasig alll slörre uppmärksamhet och få alll slörre betydelse när del gällerverksamheten inom område. vet jag att sitt inlägg kommer atl behandla miljöfrågorna, och jag skall därför varaganska kortfattad beträffande den delen. Jag vill bara helt kortfattat erinra omde satsningar som föreslås i budgetpropositionen. Lålmig då försl nämna avfallshanteringen, för vilken vi föreslagit en myckelkraftig ökning på och där vi vill stimulera till en ny leknik ochlill återvinning av avfall. Närdet gäller ersättning vid förvärv av mark för naturreservat, vilkel också är avstor belydelse för människors intresse för naturvärd, föreslår vi fördubbladeresurser. Anslagenlill forskning, undersökning och utredning inom miljöområdet föreslås ökas meddrygt 5 miljoner. Ifräga om försurning av sjöar anslås nu för fjärde årel i följd 10 miljoner förförsöksverksamhet för aU reparera skadorna och minska försurningen av sjöarna. Jagvill efter denna redovisning anknyta till endasi en av de frågor som SvanteLundkvist berörde i sitt inlägg, nämligen frågan om blyhalten i bensin. Del ärhär nödvändigl, , med en lilen historik över vad som förevarit Folkpartiethar under hela 1970-lalet hårt arbetat förau minska blyhalten i bensin. Redan1971 föreslog vi i en motion att man skulle tidigarelägga nerdragningen avblyhalten i bensin från bensin lill 0,4 5 protokoll 1978/79:78-79 gram.Den molionen avslogs, och var det enda parti som reserverade sigför den. Mensedan genomfördes en sänkning från 0,7 lill från den 1 januari 1973.Samma år motionerade pä nyll. Vi ville gå vidare, och vi angavklart i molionen all målet borde vara en helt blyfri bensin. Den molionenstöddes av de tvä andra borgeriiga partierna, men den röstades ner av dendåvarande socialdemokratiska majoriteten. Sedanhände ingenling , trots all man bl. a. visste allVästtyskland genom ell beslut hade bestämt atl man fr. o. m. 1976skulle pressa ner blyhalten i bensin till . Del haralltsåvarit fräga om en ganska lång övergångsperiod, och händeingenling. 1juni genomförde sä trepartiregeringen all man skulle sänka blyhaltenfrän nuvarande lill med ikraftträdande frän 1januari 1980 beträffande lågokianig bensin och från beiräffandehögokianig bensin. Idet här sammanhanget erfodras alltså ganska långa övergångstider. Därför är delmycket märkligt atl man nu kan komma och påslå all åtgärder pä del här områdetskulle ha kunnat sättas in lidigare genom de initiativ som socialdemokratin hartagit . De ålgärder som varit möjliga alt vidta borde hasatts in som förflöt före regeringsskiftet . Vadvi nu måste försöka åstadkomma är alt förkorta övergångstiden -framför alllgäller della den högoklaniga bensinen - så atl vi kan genomföra åigärdernatidigare än vad som är planerat Det gär inle att ange någol exakt datum fördetla, men del är min och regeringens strävan alt försöka förkortaövergångstiden sä atl vi tidigare än planerat kan minska blyhallen i bensin. Del skulle kanske vara lilel underiigi om vi i samband med detjordbrukspolitiska avsnittet i den allmänpolitiska deballen helt förbigickjordbrukspolitiken. Jag vill därför säga några ord om den. Jagvill framför alll starkt betona värdet av den enighet, i vilken idecember 1977 fattade beslutet om riktlinjerna för den framlida jordbrukspolitiken. Vikänner alla lill all del förekommer en polariserad debatt, som ställerproducenter och konsumenter i motsatsförhållande lill varandra. På samma sättförsöker man att ställa näringsinlressena inom jord- och skogsbruket mot natur-och miljövärdsintressena - var inne lilel på della i sittinlägg . I den allmänna debatten är del hell naturligt all företrädarna förnäringsintressel i första hand hävdar näringens intresse pä samma sätt somkonsumenter och miljövärdare hävdar sina intressen. Självfallet skall var ochen tala för sin sak. Men på del poliliska planet är del vikligl all undvika ensidigaställningstaganden. Detla lycker jag kan exemplifieras med de senasiedecenniernas jordbmkspoliliska debatt Under 1960-lalel gjorde den dåvaranderegeringen ensidiga ställningstaganden. Man skulle på kort sikl och sä snartsom möjligt krympa svensk jordbruksproduktion, minska åkerarealen,utöva prispress på bönderna och föra över arbetskraft lill mera lönandenäringar. Avsikten var att sänka livsmedelskostnaderna för konsumenterna genomköp på världsmarknaden. Under 1950- och 1960-lalet gav della också vissasamhällsekonomiska vinster. Motdenna polilik fanns del dock redan dä beslutet fattades är 1967 en kraftigopposition. Den växte sig snabbi så stark atl målsättning ganska snartmåste överges. I stället formades en alltmer positiv syn på del svenskajordbruket och dess roll i samhällel. tog sig märkbara uttryck i 1977 årsjordbrukspolitiska beslut I total enighei beslöt alt behålla detsvenska jordbrukets produktionskapacitet Siarka skäl för den inställningenredovisades av en enig ulredning. Jordbrukets betydelse för regionalpolitikoch natur- och landskapsvård måste beaktas, värdet av handlingsfrihet i eltkrisläge likaså. Därtill kommer vårt ansvar för den långsiktiga utvecklingennär del gäller livsmedelssiluationen i väriden i stort. Detvar enligl min mening insikten om jordbrukels viktiga effekter utöver denprimära, att producera livsmedel på ett rationellt sätt, som möjliggjordeenigheten i riksdagsbeslutet Därtill kom den allmänna opinionens myckelgynnsamma inställning till svenskt jordbmk. Det var fråga om en reaktion mol enensidig rationaliseringspolitik . Detär för framliden av yttersta vikt atl ensidiga ställningstaganden undviks. Viär medvetna om atl böndernas önskemål all få skäliga inkomsler från sinproduktion och konsumenternas krav på bra och billiga livsmedel kan uppfattassom motstridiga. Det krav som ibland framförts, all man skulle överordnajordbruksintresset i förhällande lill konsumentintresset, skulle ofelbartuppfattas som en pendelsvängning i motsatt riktning i förhållande lill1960-lalels jordbmkspoliiik. Ett sädani krav skulle snabbare och mer förödandeän någol annal ha kunnai spoliera de senasie årens enighet om jordbmkspolilikenoch försvåra sakliga ställningstaganden om kvarstående framtidsproblem. Därmedskulle del ocksä allvariigt skada näringen själv liksom den optimism ochframtidstro som ändock präglat näringen under de senasie åren. På samma sällskulle ell ensidigt betonande av konsumentintresset verka. Ökad prispresseller minskade anslag till jordbruket skulle ofelbart leda oss tillbaka till1960-talets nedläggningspolitik. Förutom allvariiga följder för regionalpolitikoch sysselsättning i redan hårt drabbade bygder skulle möjligheterna atl prövanya och miljövänligare odlingsformer minska. Slulsalsenmåste alltså bli all våra framtida ställningstaganden till förslag som berörjord- och skogsbmket, trädgårdsnäringen och fisket skall präglas av balansmellan de olika intressen i samhällel som berörs av dessa näringars verksamhet.Vad som blir aktuellt för ställningstagandet och som inrymmer dessaavvägningsproblem är bl. a. förslaget till ny jordförvärvslag-därproposilionenredan liggerpåriksdagensbord-,vidare förslagel till lagom skötsel av ,vilkel regeringen har sänt till lagrådet för yttrande. Vi har också kvarviktiga frågor när det gäller skogspolitiken och trädgårdsnäringen. I dessafall berörs producent- och konsumentintressen, sysselsällning och miljövård. I den socialliberala samhällssynen är del en grundläggandelanke all olika medborgargrupper skall samverka i slällel föratt motarbetavarandra. Genom förnuftiga avvägningar mellan olika intressen kan eltförtroendefullt samarbete skapas. 1 det svenska samhällel med dessdemokraiiska slyrelseskick finns det en lång tradition av ömsesidigthänsynstagande från olika gruppers sida. Jag är övertygad om atl balanseradelösningar skall kunna finnas eftersom alla, åtminstone på längre sikl, har allvinna på ett sådant samarbete. ANDERSDAHLGREN (c) kort genmäle: På något konstigt och tråkigt sätl är det så alt ochjag har väldigl svårl au förstå varandra. Jag vet inle om det beror påbristande vilja från bägge parter eller om vi helt enkelt pratar förbivarandra. Jagkan återigen konstalera atl inte förstår sambandet mellanresursslöseri och miljöförstöring. Han lever kvar i det gamla. Han villfortsätta i gamla spår och inser tydligen inle all vi mäste ta nya grepp förall få långsiktiga lösningar. Det är just uppgiften all finna dessa lösningarsom naturresurs- och miljöutredningen har. Jag skulle vilja vädja till SvanteLundkvist: Lål den här utredningen arbeta. Motarbeta den inte, föriöjliga deninte. Säg inte från den här talarstolen atl den är omöjlig. Låt den få försökaleva upp lill direktiven. Jag erkänner all de är omfatlande och au det arenslor uppgift, all målsättningen inför framliden är djärv. Men förstör inle denmålsällningen , utan försök i stället medverka till ensamförstånds-lösning. Det var en bra fråga, ; tack för attjag fick den. De bilder som målas av trepartiregeringen är antingen att den varhandlingsförlamad eller atl del förekom vilt slagsmål. Ingendera bildenstämmer, del kanjag försäkra. Den försening som Birgilta och andra sägervar så oerhörd - från lill -berodde inte påoenighet mellan och Därärsvarelnej. Självfallet fördes del diskussioner, som alllid när tvä departement ärinblandade och flera myndigheier tillhörande olika departement. Jag lärde migunder de två åren i departementet all del visst finns elt revirtänkande i alladepartement; man slår vakt om sina bilar. Men jag försäkrar all delhade ingenling all göra med det som fm betraktar som en försening avuiredningsarbelel. Jag anser all del var en ganska normal tid som användes förall fullfölja utredningsarbetet. () kortgenmäle: Jag skall berätta för vad som gör att vi två inteförslär varandra. Jag förslår lika bra som sambandet mellanmiljön och resurshushållningen, men däremot förslår jag inte hur AndersDahlgren skall nå del mål som vi är överens om atl försöka uppnå utan alltillgripa de medel somjag har talat om här-en planerad hushållning avvararesurser. värier sig ju, precis som centerpartisterna göri alla de här sammanhangen, mol alt man skall engagera samhället på det sättsom är nödvändigt för att vi skall uppnå de uppställda målen. Därhar vi skillnaden, och det är naturiigtvis en ideologiskt betingad skillnad,som gör del möjligt för atl regera ihop med menomöjligt för oss - därför atl vi säger all samhället måste la ell övergripandeansvar, elt ansvar som man pä borgeriigl häll inle är beredd atl låta samhälletfå. Då blir allt det här vackra talet fullständigt verkningslöst, sker inte som vi önskar skall ske. Sedanvill jag säga några ord lill jordbruksministern, som skulle göra enhistorieskrivning när det gäller blyet. Visserligen var det väl sä, säger han,alt den socialdemokratiska regeringen medverkade till den sänkta blyhallen ibensin i böan pä 1970-talel, men fram lill 1976 hände ingenting. Dåmotionerade emellertid folkpartisterna i i frågan. Jagvill dock peka på atl vi fick en produktkontrollag och enproduklkontrollnämnd, som skulle ha lill uppgift all ta initiativ i sådana härsammanhang. Vidarearbelademani med dessa frågor. Viförberedde inom regeringen en uppföljning av det försia beslut som vi hadefattat på området, men sä kom regeringsskiftet Vår första åtgärd var alt i enmolion begära alt skulle uttala sig för att regeringen hosproduklkonlrollnämnden skulle göra en framställning, som syftade till ensänkning av blyhallen i bensinen. Vi fick emellertid då avslag pä värt krav,och så har även skett med alla de motionskrav som vi i fortsättningen framförtpå ålgärder som jordbruksministern nu säger atl har varit anhängareav. Jordbruksministernsade atl har arbetat hårt på denna punkt i börian av 1970-lalet. Menvarför log orken slut när partiet kom i regeringsställning? Då böriade man iutskottet och med jordbruksministerns benägna medverkan här i kammaren att gåemot sådana åtgärder som skulle krävas för att vi skulle ha kunnai varabättre mslade i fråga om bensinens blyhall än vad vi f n. är. () kortgenmäle: Vi har aldrig sagl alt trepartiregeringen antingen varhandlingsförlamad eller befann sig i vilt slagsmål. Vad vi hävdat- och alla vetalt del var så - var alt den var handlingsförlamad på grund av de ständigtpågående vilda slagsmålen. Men vi trodde att dessa utkämpades mellan partierna.Man hade väl kunnat utgå från att tre cenlerpartistiska statsråd med ansvar förenergi, miljö och energisparande hade kunnat komma överens i denna fråga. Jagkänner mig inle övertygad av argumentation om att ni var heltöverens. Jag satt nämligen både i och i civilutskotiet, sombehandlade dessa frågor , och jag log ocksä upp dem i kammardebalten.Jag såg för min del med mycket stort allvar på dessa frågor. Men jag fann ocksähos några en inslällning lill detta myckel allvariiga problem som varskrämmande. Problemel hade enligt min mening redan lidigarebort föranleda åtgärder. Men inför sparprogrammel var det absolut nödvändigtalt gripa sig an det, efiersom sparprogrammel eljest kunde få negaliva effekterav myckel större omfattning än vad som tidigare hade förekommit. Jagbemöttes då av cenlerpartistiska kollegor, som närmast behandlade dennaproblematik som etl besväriigl hinder för energisparprogrammet. Säargumenterade ledamoten av och strålskyddsinstitutetBirgitla , som t. o. m. skrev ett brev till strålskyddsinstitutet ochprotesterade mot att man där krävde ökad ventilation i stället för tälning. Såargumenterade ocksä här i kammaren, där hon påstod atl denna frågainte hade någol med sparprogrammel att göra. Jag har i min hand citat av vadhon då sade -jag anförde dem i går. Hon hävdade ocksä att frågan var underkontroll. Det har blivit alldeles uppenbart för hela svenska folkel alt fråganlångl ifrån var under kontroll och atl varken trepartiregeringen innan dentvingades avgå eller folkpartiregeringen lyckats få den underkontroll. Vad som hände under liden var bl. a. all en folkpartimotionsom stöddes av moderata och cenlerpartistiska ledamöter röstades ned genom densocialdemokratiska majoritetens försorg. Självfalletär det arbete som utfördes av produklkonlrollnämnden av värde, menövergångstiden fram till ikraftträdandet av etl beslut om sänkning av blyhalleni bensin är myckel lång. 1 bedömde man den till , ochtrepartiregeringen uppskattade vid sill beslut att det skulle ta treår, i vart fall beträffande den högoktaniga bensinen, atl få ned blyhalten frän0,. Del står därför helt klart a« det för au man i dagskulle ha haft eU betydligt bättre läge hade erfordrats atl åtgärder vidtagitsframför allt , i enlighet med de önskemål som dä framfördesbl. a. i en folkparlimolion. () kortgenmäle: Jag är inte övertygad om alt jag kan övertyga om atthon har fel, men det har hon. Lål oss glömma den biten, för det är sannolikt enomöjlig uppgift. Detintressanta är det sätt som drar upp den här diskussionen på.Hon beskyller mig och den nuvarande regeringen för atl ha varit senfärdiga. Miganklagar hon för atl del tog fyra all få fram kommittédirektiven,men hon glömmer bort-och det är därför hon för diskussionen på del härsättet - att socialdemokraterna inte gjorde någonting i den här frågan underårtionden. Denförsta diskussionen om det här problemet fördes pä 1950-ialei, och del var diskussion. hade och i tidskriftenByggforskningen informerat i en slor artikel om just radonfrågan. Man refererade de internationella rekommenderade gränsvärdena och konstateradeatt i 70 'hi av lätibelonghusen i överskreds dessa gränsvärden och i av lägenheterna i tegelhus. Vad gjorde dåvarandejordbruksministern, vad gjorde dåvarande socialdemokratiska riksdagsledamötersom inte satt i regeringen? Jagvill gärna ha elt besked om varför just de här fyra fem månaderna i fiol är så intressanta för Birgitla , när sanningen är den alt årtionden rann socialdemokraterna mellan fingrarna utan atl de gjorde någonting i de här miljöfrågorna. ' Förstevice lalmannen anmälde atl och anhållit att lillprotokollet få antecknat atl de inie ägde rätt lill ylleriigare repliker. Del finns många aspekter på miljöfrågorna. I är vi f n. intepåminda om det stora oljeutsläpp som har skett där. Kusten från ungefär Lysekili söder upp till norska gränsen i norr är nedsölad av olja, men just nu läcksden av is och snö. Del är emellertid ingen glädje med den överskylningen. Närvåren kommer och täcket böriar smälta kommer oljan fram igen - under en periodnär naturen skall böria vakna till liv igen i strandzonen. Oljan ligger där närden gör som störst skada. Vi har uppmärksammat del här oljeutsläppet och ärverkligt bedrövade över vad som har hänt. Delär lätt all lägga märke lill ell stort oljeutsläpp, men de flesla av de utsläppsom sker är faktiskt små. Man skvätter ul lilet olja från en tankbål när manrengör tankarna, det kommer olja med avloppsvattnet från städerna ochtätorterna, del kommer olja frän flera andra källor. De utsläppen ärlillsammanlagna faktiskt någol slörre än utsläppen från tanksjöfarlen. Vi görinle så förfäriigi mycket åt del här, och det är beklagligl. Närvåren kommer är det inte bara oljan längs stränderna i som kommer attavtäckas och ha sin inverkan på miljön. inle bara i , även omde hör lill dem som drabbas hårdast, ulan runt om i kommeratl få etlstort tillskott av försurat vatten. Svaveldioxid som har följt med snön gårvidare med smältvattnet och försurar sjöarna.