prot · G20954 · 1978-12-31 00:00:00 — Då får mottagaren av den högre pensionen en kontantsett större pensionsökning än mottagaren av den lägre pensionen. Om vi har inflationsskyddi skattesystemet, som är anpassat efter samma regler, följer skattetabellenprecis de höjningar som inflationen har ökal pensionen med. Resultatet bliralltså alt relationen mellan de båda pensionärernas neltopensioner efterpensionshöjning och skatteförändring är exakt densamma. DeUatyckerjag ärett bevis för atl inflationsskydd i båda dessa system ger eltfördelningspoliliskl neutralt utslag. Jag tycker alltså atl inflalionsskyddet är en rättvis åtgärd, ochjag kan inle förstå varför man inle kan införa inflationsskydd i skattesystemetnär vi redan har det i t. ex. ATP. I båda fallen är del rättvist medinflationsskydd. Förste vice talmannen anmälde all alt till [)gf] ekonomiska protokollet få antecknat atl han inte ägde rätt till ytteriigare replik. Häreftertillkännagav förste vice talmannen all anslag utfärdats om sammanträdets fortsättandekl. (apk): Såväl den folkpartisliska indexreglerade skatteskalan som delsocialdemokratiska förslaget kommer för vanliga inkomsttagare,de som harmellan 40 000 och 60 000 i inkomsl, aU ge väldigt lilet i kronstycken.Förslagen skiljer sig ål i det avseendet alt indexregleringen naturligtvisklart gynnar höginkomsttagarna i vårt land. Skattetryck,skattens storiek och formerna för skattens uttag blir alll vanligarediskussionsämnen, såväl i press som i arbetarbodar och hem i vårt land. Att såsker är inte särskill förvånansvärt. Vårt land har som bekant världens högsiaskattetryck. Över hälften av de värden som skapas i produklionen av varor ochtjänster i det här landet går till skatt. beräknas atl 53 96 avbruttonationalprodukten har gått till skaller. Skattetrycketsökning har varil mycket snabb . Under perioden 1946-1977ökade bruttonationalprodukten i landei 15,1 gånger. Summan av samtliga skatterhar undersamma period ökal inte mindre än 51 gånger. De för vanliga löntagarelunga kommunalskatterna har ökal inte mindre än 100 gånger. Denprivata konsumtionens andel av bmttonationalprodukten har sjunkit från 64,4 96,som den var 1946, till är 1977. Den totala summan för den privalakonsumtionen har givetvis ökat, men icke i samma takt sombruttonationalprodukten. Dennautveckling, alt den privala konsumtionens andel av bmttonalio-nalproduktenminskat, är naturiigtvis inte helt negaliv eller något som man hell och odelatkan kritisera. Denna minskning betyder naturligtvis att samhällel har övertagitkostnader för nödvändig samhällelig service som var förbehållenmänniskor med god ekonomi. Men också kostnader för en svällande byråkrati, fören av världens högsia militärkostnader per invånare räknal och kostnader förhela raden av bidrag och subventioner lill storföretagen. Resultatet har blivitatl vårt skattetryck är hårdast i hela väriden. Omman tittar lilet grand på hur detta skattetryck fördelas i samhällel, blir delän klarare varför protesterna mol skattepolitiken blir allt högre från de bredafolklagren. som vi har väridens högsta skattetryck kan vi konstaleraalt vi har världens lägsta företagsbeskattning. Omman sluderar utvecklingen av landets skatleslmktur finnerman följande myckel klara tendenser. Progressivileten i skattesystemet harminskat. Den proportionella karaktären, bl. a. kommunalskatter. Denekonomiska politiken m. m. dominerari alll slörre utsträckning. Den regressiva delen,som slår hårdast på de lågainkomsterna, har vuxit mycket snabbi .sedan 1960 - inte minst genom mervärdeskattensökade andel av samhällets skatteinkomster. 1960 utgjorde mervärdeskatten 5,2 96av samhällets skatteinkomster mot att den utgjorde 13,2 96.Bolagsskatiensandel harsedan 1950minskat från 13,8 96 av samhällets inkomstertill atl uigöra 2,9 96. Den statliga inkomstskattens andel har minskatfrån 1950, då den utgjorde av samhällets intäkter, till att utgöra16 96. Både arv- och förmögenhetsskattens andel av samhällets inkomster harnaturiigtvis minskat - från till 0,6 96. Vemärdet som bär den kommunala skallebördan? Jag skulle kunna svara på den fråganmed elt exempel från min egen hemstad, som har utgjort ettindustriellt centrum i det här landei med slora och dominerande indusirier.Även om man nu som bäst är i färd med atl avveckla desamma är det ändå denbilden som kännetecknat och framtill . Hur stor del avkommunens börda har burits av de slora företagen SKF, , ,, m, fi.? Den som tror atl dessa företag har buril denstörsta delen av den kommunala utdebiteringen i tror fel. 95 96 avkommunens inkomster kom från dem som man kallar fysiska personer,dvs. människor som har arbetat ihop sina pengar, medan 5 96 av kommunens inkomsierkom från de stora företagen. Delta är inle något udda exempel. Det skiljer siginte från den bild som gäller för landets kommuner i övrigi, men det är ettbland många exempel som måste innebära ett förkrossande argument förnödvändigheten av atl hela vårt skattesystem byts ul. Ominle åtgärder vidlas kommer vi i slutet på 1980-talel atl ha ett kommunaltskalleuttag på ca . per intjänad hundralapp. Behovel av ökade resurser ilandets kommuner är nämligen otroligt stort. Eftersläpningar på en rad områdenkan icke längre tillåtas. Den borgerliga regeringens åtstramning på denkommunala sektorn har endast inneburit atl problemen har skjutils på framliden.Den typen av åtstramning drabbar alllid de sämst ställda i samhället. Del äralltid de som har de lägsta inkomsterna som tr lida, när den samhälleligaservicen blir sämre. Jagsade tidigare att vi med nuvarande ulveckling mol slulel av 1980-talel måsteräkna med en utdebitering på ca . per intjänad hundralapp. 11975års kommunalekonomiska ulredning räknar man med en planerad ökning av dentotala kommunala konsumtionen på 3,9 96 . En konsumiionstillväxlmed 3,9 96 kräver en utdebitering som ökas med . ä 150 kr.perår. Enligt den kommunalekonomiska utredningen måsle då också den kommunalakonsumtionsökningen finansieras uteslutande genom ett ökat skatteuttag. kan inte avgiftshöjningar ge några belydande tillskott. 1977års kapitalmarknadsutredning fastslår att kommunerna inle kanpåräkna någon växande andel av kredilmarknaden för lån. vet vi attnågon större möjlighet till underbalansering av budgeten inte finns för landetskommuner. Kvar slår alltså två alternativ inom vårt nuvarande skattesystem.Det ena betyder ökade statliga transfereringar. Del andra betyder ökadekommunala utdebiteringar. Ökade statliga insaiser finns inle med i regeringenslångtidsplanering. Kvar står alltså bara ett alternativ, nämligen ökadekommunalskatter. Statensbehov av tillskott kommer inte heller att minska underde närmaste åren. Låt migbara peka på de svällande utlandsskulderna, mellan 40 och 50 miljarder per år.Räntekostnaderna stiger med ca 25 96 , vilket leder lill all slatensutgifter för räntor kommer alt vara den iredje största poslen efter den socialasekiorn och ulbildningssektorn inom endast . Dettaär bakgrunden till att kommunisterna i fiera motioner harföreslagit övergång till en helt ny skatlepolitik, som innebär alt vi avvecklarvår nuvarande inkomst- och konsumlionsskatl och skapar en skatt som baseras påproduktionen. Vi har i detla syfte föreslagit en rad åtgärder, som inle löserden nuvarande situationen men som är en övergång mot ett nytt skattesystem. Vihar i del avseendet fått slöd av slora fackliga organisalioner. Vi har ävenfölt stöd i vår uppfattning av det , somockså talar för en övergång till produktionsskall. Del är med den inrikiningensom bakgrund man skall se vårt förslag om atl mervärdeskatten helt och hålletslopas. Vi lägger fram det förslaget också därför atl mervärdeskattensjälvfallet slår hårdast mot inkomsttagare med små och medelstora inkomsier.Det har inneburil atl konsumtionen i del egna landet har sjunkit. Därmed harockså den hemmamarknadsbaserade produktionen sjunkit, vilket har medfört attarbetslösheten har ökat. Mervärdeskattensprishöjande effekt på dagligvaror har arbetarfamiljerna myckel hårt fölt kännapå. Att motivera denna skatleform med de subventioner som ges lill vissa typerav livsmedel är alt medvetet vara oäriig. Statens subventioner betalas avskallemedel, som tas in på de orättvisa grunder som jag har försöki skissera -alltså för även subventionerna belalas i första hand av låg- ochmedelinkomstlagarna. Del är också bekant all mervärdeskatten ger fyra gånger sämycket tillbaka till staten som subventionerna på baslivsmedel kostar staten.Men lyxkonsumtion kan mycket väl beskattas utan atl vån nuvarande konsumtionsskaitesysiemkvarstår. Vihar föreslagit förändringar när det gäller avdragsmöjligheler, vi harföreslagit förändringar när det gäller beräkningar av skatten för pensionärer.Våra förslag kommer inte - som jag har sagt tidigare - att lösa deproblem vi har. De kommer endasl, om de genomförs, atl mildra orättvisorna idet skattesystem som vi f n. håller oss med. Jag ber alt fö yrka bifall till samtliga apk-molioner och till detsärskilda yrkande i anslutning därtill som delats ut till kammarens ledamöter,nämligen: attriksdagen med anledning av moiionen 1977/78:1386 hos regeringen anhåller omförslag varigenom gmndavdraget höjs lill , dock med den begränsningenatl avdraget minskas av inkomsten lill den del denna överstiger 60 000kr. , men icke . Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. altriksdagen bifaller moiionen 1978/79:97 och med anledning av motionen1977/78:1386 beslularait hos regeringen begära förslag som syftar till altmervärdeskatten successivt avvecklas och ersätts med en produktions-skau. Under detta anförande övertog iredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. OLOFPALME (s): Låt mig kalla honom . Han är överposliljon och bor iNorriand. har han fört en noggrann kassabok över familjens utgifter.Om tiden med borgeriig majoritet här i berättar han: "Frånsepiember 1976 och månaderna framöver uppgick familjens malul-gifter tillmellan 1 300och 1 500kronorimånaden,om vi räknar in tvättmedel och snus. Menunder de här två åren har matkontol oavbrutet ökal och är nu uppe i . Bara malkostnaderna har ökat med tusenlappen.Ovanpå del kommer hyreshöjningarna på sammanlagt . Och senalla andra prishöjningar på kläder och annat med . Sammantagethar det här ökal hushållsutgifterna med . Somkompensation för prisstegringarna har nettoinkomsten efter skatt för min fruoch mig ökat med . Manbehöver inle vara någon professor för alt räkna ul att det här ledertill ruinens brant om det för fortsätta." har således familjen levnadsstandard minskal med . Det är, som säger, vad svångrem kostat honom. var det ju dess värre inte bara som drog i svångrem; det var centerpartister och folkpartister där och drog också. Isanningens namn måste jag tillägga att det inte bara är med de borgerliga SörenElmblad är missnöjd. Han lyckeratt vi socialdemokrater inle sagt ifråntillräckligt. Kanske har han rätt. Kanske har vi låtit vår strävan atl ständigtlägga fram konkreta förslag fö inkräkta på vår uppgift atl föra fram de sloralöntagargruppernas berättigade kritik mot en orättfördig borgeriig politik. Tydet är ett odiskutabelt resultat av den borgeriiga ekonomiska politikenall de stora löntagargruppernas levnadsstandard har minskat kraftigl. Det gårinte att ange något exakt tal för storleken på dessa minskningar. Mengenomsnittet för många barnfamiljer torde ligga någonstans omkring 10 96. Ärdå inte detta en nödvändig följd av den ekonomiska krisen, av att produktioneni vårt land har tillåtits minska, att den svenska ekonomin har gått kräftgång? Detlavar egentligen vad de borgerliga försvararna av en misslyckad ekonomisk politikalltid säger. Vi har frånsocialdemokratins sida uttryckt förståelse för de svårighetersom följer av den ekonomiska krisen. Men vi har sagt alt dennaekonomiska tillbakagång, som vi aldrig upplevt maken till undersocialdemokratins regeringstid, inte var nödvändig, inte var ofrånkomlig. Denhade i varje fall kunnal mildras påtagligt genom en målmedveten och samladpolitik. Vi var villiga atl medverka lill detta. Vi har lagl ned ett hårt ochkonstruktivt arbete för att kunna fö fart på . Men vi har här iriksdagen fött tala inför självtillräcklighetens döva öron. Aldrig har blockpolitikenfirat sådana triumfer som . Och priset blev högt. Delkan direkl avläsas i . Deträcker emellertid inte att hänvisa till en dålig ekonomisk utveckling somförklaring lill den kraftigt minskade levnadsstandarden för stora grupper avlöntagare och barnfamiljer. Vårsamlade produktion harsedan regeringsskiftet minskal med 2 96. Den vanligelöntagarens levnadsstandard har minskat med myckel merän 2 96. Därmed är ocksåsagt atl del är löntagare och barnfamiljer i de vanliga inkomstlägena som föttbetala det högsta priset för den borgeriiga ekonomiska tillbakagången. Det ärdessa grupper som hårdast fått märka den borgeriiga svångremmen. Nästafråga som människorna naturiigen ställer blir då: Vartill har de resurseranvänts som löntagarna tvingats avstå ifrån? använts lill att minska budgetunderskottet och förbättra statsfinansernaför all därmed lägga en stabil ekonomisk grund för framtiden? Nej,budgetunderskottet har rusat i höjden som aldrig . Räntan på statsskuldenär den snabbast stigande kostnadsposten i den statliga budgeten. Detla innebärinle bara påfrestningar för budgeten. Det innebär atl vi sitter på en laddadinflalionsbomb som, om den exploderar, kan fö förödande konsekvenser för priseroch levnadsstandard. Och kommer de sämre ställda atl drabbas hårdast igen. Harpengarna använts till aU betala tillbaka utlandslånen? Under den borgeriigaregeringens tid har utlandslånen ökal med . då använts till alt öka invesleringarna för alt därmed skapa bättremöjligheter för alt trygga framtidens arbeten och bostäder? Nej,industriinvesteringarna har minskal med ca 30 96, och bostadsbyggandet harlegal alltför lågt. Idet läget måste väldigt många människor fråga sig: Vad har egentligen hänl medde pengar som vi har mislal? En mycket viktig del av svaret på den frågan finnsi den fördelningspolitik som de borgerliga partierna ställt sig bakom ochdrivit igenom. Det har varit en politik som fördelat slora ekonomiska värdenfrån de stora grupperna av löntagare och barnfamiljer till grupper som i regelvarit bättre ställda ekonomiskt sett. Jaghar tidigare också här i redovisai huren radolika borgerliga åtgärder lillsammans lett till detta resullat. Viktiga inslaghar varil den onödiga inflationen, den stora och allmänna avgiftssänkningenlill företagen, de särskilda förmånerna till vissa grupper och skattepolitikensutformning. De tre borgerliga partierna har ell gemensaml ansvar för deåtgärder som under den borgerliga trepartiregeringens lid ökade de eko- Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska poUtiken m. m. nomiskaklyftorna i vårt land. Närdet samhällsekonomiska lägel motiverade stimulansåtgärder, borde det mol dennabakgrund ha varil naturligt all ge dessa stimulanser en fördelningsprofll. Deskulle kunna mildra de försämringar av levnadsvillkoren som löntagarna ochframför allt de sämre ställda drabbats av. Delta var också inrikiningen på detsjupunktsprogram för alt sälta fart på som vi socialdemokraler ladefram och som den borgerliga majoriteten oklokt nog avslog. Mångatiotusental onödigt arbetslösa fick betala den nästan perversa finanspolitiksom innebar att man gick emol stimulansåtgärder men sätter in demnär vi i alla fall kan skönja en konjunktumppgång. Den har betalats avarbetslösa ungdomar men även genom att människor fött sänkt standard. Såsmåningom insåg även den borgeriiga majoriteten alt stimulanser var nödvändigaför att molverka arbetslösheten. I detla perspektiv var del med vissaförhoppningar som vi socialdemokrater såg hur den borgerliga trepartiregeringenbröt samman och ersattes av en liten borgeriig enpartiregering. Denförhoppningen knöls kanske inte så myckel lill regeringspartiet. Folkpartietharju inle någonsin gått i bräschen fören ekonomisk utjämning i vårt land - ivarje fall inte sedan slutet av . Ändå kände vi en stor besvikelse,när vi tog del av det skatleförslag som folkpartiregeringen lade fram och sombara i fråga om nyanser skilde sig från det som kom atl bli moderaternaspartimotion. I elt läge, då vi fölt uppleva en kraftig standardsänkning förbåde arbelare och ijänstemän och då vi fått uppleva ökade ekonomiska klyftor ivårt land, lade folkpartiregeringen fram elt förslag som ytteriigare skulle ökadessa ekonomiska klyftor. Något större var våra förhoppningar när det gälldecentern. Det kanske skulle bli möjligtatt lillsammans med skapa en majoritet för ett mer rättvistskatleförslag än det som regeringen framlagt. cenlerstämma hade ändåuttalat att jämlikhet är ett av målen för skattesystemet. Centerledaren hadeunderstrukit alt ville lägga större vikl vid en sänkning avkommunalskatten, och hade i valrörelsen t. o. m. lovat sänktakommunalskatter om fick bestämma. Det finns rader av uttalanden frånledande centerpartister, som kräver en skaltepolilik som gynnar låg- ochmellaninkomstlagare och som hävdar att någonting måsle göras ål kommunalskatternaoch alt ytterligare åtgärder behöver sällas in för att utjämnakommunalskatterna. Detär precis denna inriklning som det socialdemokraliska skalteförslaget har. Vivill sänka kommunalskatten med 10 96 för de allra fiesta inkomsttagare. Detinnebär en utjämning av kommunalskatterna och ett särskilt stöd tilldem som bor i högskailekommuner. Det innebär en sänkning av marginalskatternamed ca 3 96. Vihar emellertid lagt största tyngden i skattesänkningen på lägre och medelstorainkomsttagare. Vi kräveren höjning av barnbidraget med . Vi tar i vårskatteomläggning hänsyn till inflationens verkningar, men vi anser alt vi gördetla på ett bällre och rälivisare sätt än den misslyckade indexregleringen,som ju inte håller vad den lovar. Tabellerna man ser om uteblivenskattesänkning ärett sätt att lura folk, förde slammer ju inte medverkligheten. Folkpartietförsöker ibland ge sken av att särskilt företräda tjänstemännen. När jag tyckteatt regeringens skatteförslag var orättvist, beskyllde folkpartiels ledare migför aU anse sjuksköterskor och förskollärare, om jag minns rätt, varalyxprissar. kan vi konstalera att för den överväldigande majoriteten avijänstemän, inkl. förskollärare och sjuksköterskor, är det socialdemokratiskaförslaget lill skatteomläggning mera gynnsamt. Det gäller naturligtvis alldelessärskilt barnfamiljerna, och för mer än 90 96 av landets förvärvsarbetandekvinnor är det socialdemokraliska förslagel bältre. Ominte alla tecken slår fel, kommer centerpartisterna här i kammaren atlrösta emot ett förslag med denna inriklning. De kommer i stället att siödja eltförslag som ökar klyftorna, som inle sänker kommunalskatten, som inte utjämnarmellan kommunerna, som ger mindre stöd åt barnfamiljerna. Det hade varit bättre för de folkgrupper som socialdemokraternaföreträder och som centerpartisterna här i kammaren främsi representerar, om vii denna fråga kommit på samma sida. Då hade dagens omröslning betytt störrerättvisa i det svenska samhällel. Delgnager nog litet på samvetet här och var. I elt pressmeddelande som jag ficksyn på säger alt vi socialdemokrater säger nej till den"kompromiss som erbjöd om barnbidragen". Vad var nu del förerbjudande? Det har inte vi hört talas om. Men i samma pressmeddelande läserjag; "måste man ställa sig undrande lill den avvägning somfolkpartiet gjort mellan skattesänkningar och förbäurai stöd till barnfamiljerna." kommer alt rösta för den avvägningen avskatterna. Ni kommer atl rösta mot vårt förslag att höja barnbidraget med 500kr. Men säg då inle att ni vill värna om barnfamiljerna och om de lågavlönade!Säg i stället som sanningen är, atl det är viktigare för er all värna resternaav elt borgeriigt samarbete! Deborgeriiga partiernas agerande i skattefrågan innebär eltbelysande återfall i gamla försyndelser. De tre borgerliga partierna går förstut med var sitt förslag. Ett är en proposition och de två andra är motioner.Moderaierna försöker fönga in höginkomsttagare,och talar för de lägreinkomstlagarna. vill ha sänkta marginalskatter -motsättersig detta. Vart och ett av de borgeriiga partierna försöker fiska ut så mycketsom möjligt i sina respektive innan man lill slut ändå åstadkommer eltmagert majoriletsutlålande i utskottet. Del är den gamla limsticketaktiken somspelas upp igen. Vackert ärdet inte. Uppbyggligt är det knappast heller. Mendet är kanske lärorikt. Vivet nu att den borgeriiga riksdagsmajoriteten fullföljer den gamlatrepartiregeringens orättvisa fördelningspolitik. Det blev ingen skillnad närmoderaierna ställdes utanför regeringen. Det blev ingen skillnad när centernfick en friare ställning. Det blev lika orättvist som förut. Del blev ökadeklyftor. Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska poUtiken m. m. Detstår vidare klart att de borgeriiga partierna saknar kraft och förmåga attklara den för vår framtid så viktiga skattefrågan. skall vi besluta om 1979 års skatteskalor. Det är det sista skattebeslutetsom gäller . säger man att de stora skattereformerna skallkomma och gälla nästa valperiod. antyds t. o. m.-fast jagundrarom del verkligen kan vara sant-att förslagen skall läggas så sent, attriksdagen inte skall hinna ta ställning till dem under vårriksdagen, utan förstefter val. av er minns kanske hur det var före valet . De borgeriiga gick allihopul och lovade krafttag på skatteområdet. Det skulle bli ett helt nyttskattesystem. Deras förenklade skattesystem skulle ha den underbara egenskapenatl var och en av de olika grupper som man vände sig till skulle fö lägreskatter utan atl vi för den skull skulle pruta av på våra ambitioner påvälfärdens område. vet vi att av allldetta blev platt intet. Detblev för det första inga sänkta skatter. I själva verkei har det samladeskattetrycket , så länge man haft statistik i alla fall, stigitså snabbi som de borgerliga partierna har haft regeringsmakten.Den s. k. skattekvoten har stigit från 50,1 96 1976 till 1978 avbruttonationalprodukten. Och innebär ändå de väldiga underskotten i budgetenatt man skjuter stora skallehöjningar framför sig. Del var naturligtvis inledelta de borgerliga väljarna förväntade sig av sina partiers regering efter denpropaganda de hade drivii under valrörelsen. Nuvet vi för del andra, herr talman, att de borgeriiga partierna visade sigoförmögna att skapa det nya skattesystem man lovade väljarna. I stället harorättvisorna ökal. Påhittighet har de borgeriiga egentligen bara visat när detgällt att skapa ytteriigare förmåner åt högre inkomsttagare. I stället för atllägga en fast grund för en stabil finansiering av välfärdssamhället har manundermineral statsfinanserna och därmed någonting väldigt väsentligt för vårtframtida välstånd och vår framlida trygghet. Detär egentligen ganska paradoxalt, herr lalman. Från borgerligt håll kritiserasskatterna intensivt. Men del är inom arbetarrörelsen som del finns enkonstruktiv debatt om hur vi skall kunna förena skatternas två vikliga uppgifter:all åsiadkomma rättvisa och atl finansiera vår gemensamma trygghet. anvisade riklningen för den väg somarbetarrörelsen vill följa. Bakom partikongressens beslut låg en omfattandediskussion som engagerat tusentals människor runt om i landei. Till grund förbesluten låg också de ulföriiga socialdemokraliska reservationerna i de treskatteutredningar som slutförde sitt arbete . Ensjälvklar utgångspunkt när vi vill reformera skattesystemet är vår vilja attfortsätta en bred folklig reformpolitik. Behoven är fortfarande mycketbetydande. Den beslutade utbyggnaden av barnomsorgen måste fullföljas, och mankan även förutse fortsatta utbyggnadsbehov efter det att den nu beslutadeplanperioden har gått till ända. Vår solidaritet med de äldre kräver ävenfortsatta kraftiga satsningar på långtidsvård och äldrevård. ossfortfarande i genomförandeskedet av ATP-reformen. De löften som vi givit tillfolkpensionärerna skall vi hålla. Det är de som är äldre som har skapat vårtsvenska samhälle. De har all rätt atl kräva sin del av ett produktionsresultatsom de själva varit med om atl bygga upp.