prot · G20915 · 1978-12-31 00:00:00 — Landstudier hargjorts som visar alt en industrialisering i ell u-land med hjälp av modernslorskalig teknologi måste åtföljas av målmedvetna parallella satsningar päandra områden för att en växande del av befolkningen skall få del avutvecklingens resultat. Ensidig satsning pä 'världsmarknadsindustrier' kan gesnabba valulainkomsler och hög tillväxt men har liten nettoeffekt påsysselsättning. I många fall kan den sociala situationen försämras. De medvetnasatsningarna på landsbygdsutveckling och andra åtgärder direkt inriktade på atlförbättra levnadsvillkoren för de sämst ställda kanske försummas än mer äntidigare i den tvivelaktiga förhoppningen atl tillväxtens resultat förr ellersenare skall komma alla lill del." Dellaslammer med min uppfattning och visar atl della är frågor som vi måste bearbetamer än med stor kraft och under medverkan av alla mobiliserbarakrafter. Del är inte någonting som vi löser i snabbutredningar. Sådana kanriskera atl föra oss in på fel spår. Min förhoppning är atl de betänkligheterjag vet finns även inom lidigare regeringspartier till förslagel Inlernationelllutvecklingssamarbete m. m. Inlernationelllutvecklingssamarbete m. m. om denna fond kanundanröjas . Jag vill nu återvända till länderfrågan och lägga några personligasynpunkter på denna inför en genomgäng av hur de uppställda målen stämmer medden politik som utvecklas i mottagarländerna. Då länderkrelsen skall minskaseller biståndsanslagen skall trappas ned blir del nödvändigl all som ellviktigt kriterium ha en värdering av denna samstämmighet. F.n. kan jag peka på tvä länder, nämligen och , där en öppendiskussion om den brislande samstämmigheten borde eftersträvas. Jagär mycket medveten om hur känslig denna fråga är. Del är i båda fallen länderbland världens allra fattigaste som inte förskonats från krig och inbördes oro.De har haft och har hårda politiska ledningar. Men även i dessa länder förstårde styrande atl sko sig på folkels bekostnad. Dessa länder har haft svårt atlnyttiggöra för en positiv utveckling det stöd som vårt land har lämnat. Vadgäller har svenskt bisiånd skurils ned kraftigt, menden borgerliga regeringen och riksdagsmajorileten har funnit skäl alt äterirappa upp del. Jagmåsle motsätta mig delta med hänvisning lill den politiska situation som ärrådande i landet. Till del kommer alt man visat sig oförmögen atl utnyttja debidrag man fått och även atl della i en planering för framliden. Jagnämnde tidigare att vi socialdemokrater anser del viktigt att vi har svängrumför insatser i nya länder. Våruppfallning alt del svenska biståndet skall vara koncentrerat lill ell inlealltför stort antal länder innebär inle att vi utesluter biståndsinsatser lillnya länder eller områden, när vi finner det så påkallat. Vi måste hamöjligheter atl i vissa bestämda fall under särskilda omständigheter kunna göramålinriktade och i liden avgränsade insatser. Vi fann detta påkallat i fråga omPortugal efter fascismens fall, trots att landet föll utanför våratraditionella bislåndskriterier. Då gällde det atl rycka ut lill stöd för endemokrati i födslovåndor. Den insatsen kan trappas ned i takt med atldemokratin befästs. Vimåsle även i framliden ha möjligheter alt kunna göra liknande angelägna ochselektiva insatser i särskilt utsatta fall och områden. Jag tänker påLatinamerika, en kontinent där den överväldigande majoriteten av stater styrsav diktaturregimer och där vi för övrigt endast haft elt enda land, , somsamarbetspartner. Delligger givelvis i linje med vår övergripande utrikespolitiska målsättning altställa upp för de krafter som kämpar för demokrati, social och ekonomiskrättvisa och nationellt oberoende. I har vi yitersi fådemokratier. Vi måsle kunna medverka lill alt stödja en regering och en statsom besegrat en diktatur och som för en svår kamp mot inre och yttremotståndare för atl befästa sin nyvunna demokrati. Iell sådant läge räcker del inle med omvärldens muntliga stöd; då behövs ocksåmateriellt stöd, särskilt i del svåra inledningsskedet. Biståndspolitiken kaninle vara undantagen denna utrikespolitiska målsättning. Där har efter årtionden av diktatur ochsociala orättvisor en reforminriklad regering vunnit eu ston folkligt stöd ifria val. måste uppdämda förväntningar tillgodoses, orättvisorna och nödenbekämpas. Men landet befinner sig i ett ekonomiskt krisläge, demokratin vilarpå osäker grund, risken för ett bakslag är uppenbar. Den nyvalda regeringenvädjar i detta läge om omvärldens stöd. Dominikanskarepubliken kan få tjäna som exempel på elt land som enligt min mening böri vanlig ordning prövas som mottagare av svenskt bistånd. Låt mig sammanfattningsvis säga alt del råder betydande enighet omprinciperna för biståndspolitiken, och huvuddragen för dess genomförandestämmer med intentionerna frän 1960-ialei. Itillämpningen framöver har vi att noga följa hur denna kommer all stämma meduppställda mål. En öppen och engagerad diskussion måsle vi eftersträva. Denfasta förankring vi haft levande u-landsintresse i våra folkrörelsermåste ges all möjlig stimulans. De frågor som kommer all vara centrala i dagensdeball kommer all visa alt utvecklingssamarbetet angår oss i myckelnära. Närdel gäller förslaget om fonden för industribistånd vill jag säga att detta böravvisas. Jagyrkar bifall lill samtliga s-reservationer fogade lill ulskollels belänkande. Iniernalionelltutvecklingssamarbete m. m. Underdella anförande överlog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. (vpk): kommunisterna har tre talare anmälda i detta ärende. Vihar gjort en uppdelning av frågorna så, all C.-H. skall tala omu-landspolitiken, imperialismen och roll. lar upp deinlernalionella bankerna, och då främst IDB och / . Jag tänkerberöra i första hand vissa av de frågor som ryms inom del område som benämnsbiståndspolitik. Jagvill först konstatera alt proposilionen 135 och utrikesutskottets belänkande ärvilseledande dokument. Bakom detta står i första hand en folkpartist - del blirtvä om också den folkpartisliske biståndsministern räknas in. Viden ytlig betraktelse av proposition och betänkande kan man lätt få intrycketatl vi i , den borgerliga regeringen, minsann står på de fattigas sida ide fatliga länderna. Massmediablåser under denna myt. Au tränga in bakom den välputsade fasad somproposilionen 135 visar upp lycks inie vara intressant. Deninformation som förmedlas från den tredje världen,och då främst från deprogressiva och socialistiska staterna, förmedlas yltersl sällan vidare ut lillsvenska folkel. Solidaritelen med defalliga och förtryckta i väriden skall vara ell av Inlernationelllutvecklingssamarbete m. m. huvudargumenten förSveriges engagemang internationellt. För delta anslår vi varje är ett antalmiljarder i s. k. bistånd. Detta är värdefullt; en del av dessa pengar kommerfaktiskt de fattiga i de fattiga länderna till del. Mennu kan man inte enbart tala om biståndspolitiken, utan den är en del av våruirikespoliiik. Ulrikespolitiken bestäms av position i denkapitalistiska världen. På ekonomins, politikens och kulturens områden är delsvenska samhället fast knutet till det imperialistiska system som dominerasfrån . Närmarehälften av den svenska industrins produktion exporteras till kapitalistiskaländer. En femtedel av den svenska industrins anställda arbetar i andra länder.Ser man till storlek och folkmängd, finner man att fler och störremultinationella förelag hör hemma här än i något annat land. De stora svenskaförelagens intressen har färgat den svenska utrikespolitikens alla grenar. Näravgöranden skall äga rum i de inlernalionella församlingarna sätter sig Sverigepå imperialisternas sida av bordet, bredvid industriländerna i , iNordamerika och på andra sidan klotet. Del märks i den svenskahandelspolitiken;del lilla, högt industrialiserade landet aren avfrihandelns ivrigaste försvarare, därför all del hemma inle finns marknad nogför de slora företagen all överleva. Latinamerikaär den kontinent där multinationella förelag har sill eldorado. Samiidigiråder där ett fruktansvärt förtryck av befolkningsmajo-ritelerna. ,, och är exempel på skräckregimer som gjort sigökända i hela världen. Här befinner sig de svenska förelagen. Här ökar deständigt sin verksamhet. Här deltar de aktivt i alt förtrycka och förnedra dearbetande. Här säljer vapen som möjliggör för förtryckarregimerna altupprätthålla terrorn. Detfinns ingen entydig bild av de multinationella företagen och deras roll i olikau-länder, säger utskottet. Jag anser att detta är rena tramset. Den ende somkan undgå atl se en entydig bild är den som blundar. 1Iran kräver miljoner människor demokratiska fri- och rättigheter. Många av demmördas brutalt av den kunglige diktatorn. Vad gör och den borgerligaregeringen? Jo, man beklagar och hoppas alt shahen skall lyckas skapademokrati. De ekonomiska förbindelserna mellan och blomstrar som aldrigförr. 1Oman härskar en . Hans vapen är terror. Hans militär är utrustadmed Boforsvapen. Dessa används mot befrielserörelsen . PäÖsltimor kräver ett helt folk alt brulalitel skall upphöra, allfolkmajoritetens mening, såsom den uttrycktes i fria val ,skall respekteras. Vad gör ' Vart log solidariteten med de fattiga ochförtryckta vägen? TillTunisien ger vi fortfarande 30 milj. kr. Regimen i , deltaland bedriver en systematisk klappjakt på den tunisiska fackföreningsrörelsenoch dess ledare. Vad gör den borgerliga regeringen i ? Mänskliga fri- ochrättigheter är elt avsnitt i proposilionen. dessa värden måste vägasin i valet av samarbetsländer för svenskt bisiånd", säger utskottet. Jaginstämmer helt i det, men del gör tydligen inte utskottet om man ser lill desamarbetsländer vi har . Dessutom är utskottet behäftat med en inskränktuppfattning. Vi från vpk kan inle acceptera alt man talar om mänskligarättigheter ulan atl också uttryckligen nämna de ekonomiska och socialarättigheterna. Innanjag tar upp frågan om ländervalet vill jag säga alt mänskliga rättigheter måslevara en grundläggande princip i vårt inlernalionella engagemang över huvudtaget. Jag har gett exempel på alt så inle är fallet. I det multilateralasamarbetet bör också dessa värden vägas in. Detta anser tydligen inteutskoltsmajoriteten. Jagvill understryka atl jag inte menar att vi överallt där mänskliga räitigheierförtrampas skall avbryta handelsförbindelserna. Men de ekonomiskaförbindelserna och storieken av dessa får inle avgöra om vi skall agerakraftigl eller inle agera mol förtryck och terror. De får heller inte görasberoende av om en befrielserörelse skall få stöd, otillräckligt stöd elleringet stöd alls. Delviktigaste inom den bilaterala biståndspolitiken är de kriterier som skallgälla för valet av länder som skall samarbeta med och hur dessa skallanvändas i praktiken. Samarbeie skall i första hand ske med de länder sombedriver en ekonomisk och social politik, som bidrar till atl nä ut lill defattigaste befolkningsgrupperna. Så långt är alla överens. Man vet nämligen atllöntagarna i det här landet ställer dessa krav. De har inget intresse av atlderas pengar går lill regimer, vilkas politik är sådan all klassklyftorna ökari stället för att minska. De har inget intresse av all pengar går till redanvälbärgade grupper i . Utskottsmajoritetenlever emellertid inle upp till sina paroller. Flera av de samarbetsländer vihar bedriver en politik som går i helt motsatt riktning. Pengar strösurskillningslöst över ell antal länder. Om någon kritiserar regimerna iPakistan, , eller , så möts han av en likgiltig tolerans.Inte kan väl vi säga något om vilket politiskt syslem som leder lillförbättringar för de falliga. Sä talar de, vilkas världsbild formades på1950-talel och som intet lärt av och utveckling . Manförsöker t. o. m. använda argumentet all det är de faitigasie länderna vi skallhjälpa, vilket är ett grovt försök all förenkla verkligheten. Del borde istället hela de fattigaste befolkningsgrupperna. När dessa får stöd i enregerings politik, när de mobiliseras till kamp för bättre villkor, dä bör deockså få vårt stöd även om de finns i ett u-land med hög per capita-inkomst. heliga kompromissens anda har utskottet lagl till en brasklapp lill principernaför val av samarbetsländer. Man säger att samarbeie kan ske med länder medolika politiska system, alltså socialistiska och kapitalistiska . Taladå om för mig vilka av de nuvarande kapitalistiska samarbeis-länderna som harlyckais minska sina klassklyftor! Jag kan tala om för utskottsledamölerna allde socialistiska har lyckais med della. Utskotlet påslår att ingetav våra samarbetsländer har åstadkommil en Internationellti II vecklingssam arbe te m. m. Inlernationelllutvecklingssamarbete m. m. Del är inte sanning. och är två länder, där såhar skett och sker. Utskottet borde bevisa sitt påslående. Jagvill ställa en konkret fråga till regeringens talesman. Han är inle här ännu,men han kommer väl. Kan man , när även socialdemokraterna har börjatifrägasäita fortsatt bisiånd lill vissa samarbetsländer och harförsvunnit ur regeringen, förvänta sig alt regeringen i nästa budgetpropositionlägger fram en plan för avveckling av biståndet lill , ,, , och Sri Länka? Jag har sagt all vår biståndspolitik inle kan särskiljas från vårutrikespolitik. Trots delta anser jag del viktigt all man slår vakt om deframsieg som en stark u-landsopinion har åstadkommit . som den borgerliga regeringen har suttit vid makten har en markantsammanblandning skett av bisiånd och kommersiella transaktioner. Vi har blivitmedlemmar i . Vi har ökat bidragen lill /. Del skall inrättasen industrifond, som skall göra del möjligl att yllerligare berika de redanrika i . Det bundna biståndet har ökats. Jag vill också här ställa enfråga lill regeringens talesman: regeringen nu komma med förslag om atlavveckla del bundna biståndet? Alla de förslag som vi ställer och som skullebidra till betydande förbättringar för de falliga och förtryckta i världenavvisas av utskottets borgerliga majoritet med krystade motiveringar, men helatiden skiner igenom på vilkas sida man står. Jagvill förulom de förslag som jag har lalai om ge yllerligare några. Vi anser altSveriges handelspolitik gentemot måste anpassas lillbiståndspolitikens mål, vilket på kon sikl skulle innebära alt regeringenprövar möjligheten att ingå ramavtal om ekonomiskt, tekniskt och industrielltsamarbeie med , , , och andra länder, som strävarefter social och ekonomisk rättvisa samt oberoende i förhållande lill dekapitalistiska metropolerna, alt exportkredilgaraniierna i första handreserveras för denna ländergrupp, alt intresset för långsiktiga råvaruavtal blandrävaruproducenler i denna ländergrupp undersöks och att verkar förinförande av en s. k. socialklausul i inlernalionella handelsavtal. Utskottetvill inte höra talas om all samarbetsavtal skall upprättas med vissaprogressiva och socialistiska . Del sägeratl en bilaleralisering av vårutrikeshandel är mindre önskvärd. Men så länge den inle omfattar helautrikeshandeln, kan den ju vad jag förstår användas för alt ge frihandeln ökadstabilitet. Tillkravei på införande av en socialklausul säger de borgerliga i utskoitei nej.Visst kan man siödja kravet direkt med handelspolitiska medel. Vissl kan manknyia vissa handelsförmåner i till uppfyllande av ILO-konveniionen omgrundläggande rättigheter för arbetarna. Del är efter vad jag kan förslå enmöjlig framgångsväg. Vpkyrkar vidare all en parlamentarisk ulredning tillsätts för att genomföra ensamlad översyn av svensk u-landspolitik och de förändringar inom olika samhällssektorer som förutsättsför att tillmötesgå krav på en ny ekonomisk väridsordning.Utskottets argumentation mot att bifalla vårt krav ar svag. Att underlåta allklara ut denna fråga genom all krypa bakom något okonkrela förslagom en ny ekonomisk världsordning håller inte. Om vi menar allvar med att detbehövs en ny ekonomisk ordning, en sammanhållen u-landspolitik, då får vi ocksåi det här landet vara så vänliga all konkret utarbeta en sådan, oavsell hurvaga krav är. Iutskottsbetänkandei las upp leknologiöverföringskoden, som i korthet innebäralt skall få tillgäng lill teknologi så all de kan utveckla, väljaoch tillämpa leknik som är lämplig för deras egna ekonomiska och sociala mål,alt de inte skall vara hell utlämnade åt de multinationella företagensgodtycke. Utskottetsäger atl stöder arbetet på en sådan kod och alt den bör varauniversell, dvs. omfatta teknologiöverföring mellan alla länder. Men detintressanta, ärade uiskolisledamöier, är inie alt leknologiöverföringskodenblir universell-del bäringen ifrågasatt, vad jag vet. Skiljelinjen mellan i-och gäller frågan om koden skall vara bindande eller ej, och dettagäller f. ö. också uppförandekoden för multinationella förelag, som i korthetinnebär vissa regler och bestämmelser för all begränsa de multinationellaföretagens skadeverkningar i . Båda de här kraven, omleknolo-giöverföringskod och uppförandekod, kommer från . Fråganär-och jag riktar den lill regeringen och lill utskottets ledamöter: och de andra politiska partierna beredda all arbeta för alt de härtvå koderna skall bli bindande? Eller är det kanske så atl regeringen redanfattat beslut om alt koderna skall vara bindande? Låtmig yllerligare ta upp några frågor som gäller biståndsanslaget. Jag harutförligt argumenterat för tillämpningen av ländervalsprinciperna, och jag hartagit upp de mänskliga rättigheterna. kommunisterna menar atl debislåndspoliliska målen skall styra användningen av hela biståndsanslaget,vilket i korthet skulle innebära altfördelningen av biståndet mellan multilaterala och bilaterala ändamål förskjutsså att del multilaterala biståndet har minskal lill högst avbiståndsanslaget, altSverige inom FN-syslemet verkar för atl biståndet inrikias på länder somsträvar efter social och ekonomisk rättvisa samt politiskt och ekonomisktoberoende, att biståndet till Cubafortsätter på 1974/nivå, altstödet lill befrielserörelser kraftigl ökar och inte på något sätt görsberoende av beslut i inlernalionella organ, altsubventioner lill svenskt näringsliv under benämningen "bredaresamarbete" icke skall utgå, alt allt bisiånd skalllämnas obundet, allkalasiroföisiånd skall utgå endast genom kontanta bidrag ulan förbehåll saml atl lämnarVäridsbanken/och . Med hänvisning lill vad jag sagt yrkar jag avslag på Internationelltutvecklingssamarbete m. m. proposilionen 135 ochbifall lill motionen 1914. Sedanber jag om ursäkl, herr lalman, för alt jag vill ta ytterligare ell par minuterav tiden i anspråk. Jag vill då säga några ord om och förslaget omförbud för svenska förelag alt nyinvestera i delta land. Förslaget är enframgång för den opinion i som har krävt elt sådantslällningslagande. Bland de politiska partierna har vpk varilensamt med krav på förbud mol investering i . För alla de människorsom lider under apartheidsystemet är förslagel en värdefullsolidariletshandling. Men,herr lalman, del finns en hake i förslaget. Den sydafrikanska regeringen har enlag som tvingar utländska företag au tillverka för den sydafrikanskamilitärapparaten. har förbjudit alla medlemsländer atl stödjaSydafrikas militärupprusining. Man nämner uttryckligen bland strategiskaprodukter t. ex. kullager, och SKF är en dominerande tillverkare av kullager iSydafrika. Enfråga som del är myckel berättigat att ställa är: På vems kullager rullar demilitärfordon som den sydafrikanska armén och polisen använder när de mejar nedförsvarslösa demonstranter? Förall undvika risken av atl bidrar lill all hjälpa Sydafrikasmilitärapparat är den enda vettiga åtgärden att förbjuda svenska företag iSydafrika. Jag vill all utrikesministern, som kommer upp senare i debatten,kommenterar den uppgift som jag nu har lämnat - om risken för atl Sverigefaktiskt kan siödja militärapparat. Vilka åtgärder - om nu dettavisar sig vara riktigt - avser man atl vidta från regeringens sida för atlundvika sådana inslag? Propositionen om riktlinjerna för del internationella utvecklingssamarbetettorde kunna antas av under relativt stor enighet. Debattenom vår biståndspolitik då proposition nr 100 behandlades blevlångt utdragen; den tog hela 15 limmar. Men debattens längd då bör snararetolkas som ett utslag av inlresse än som tecken på svåra motsättningar. Iår är ju i varje fall motsättningarna relativi små. Så har också propositionenföregåtts av ell mångårigt utredningsarbete. tillsattes denbislåndspoliliska utredningen, i vilken samtliga riksdagspartier medverkade.Dess huvudbetänkande kom 1977. Inom den ulredningen, som alltså gjorde elt bådetidsmässigt och eljest grundligt arbete, fanns visseriigen reservationer meninte många och knappast i fråga om huvudprinciperna. Delär denna ulredning som ligger till grund för dagens proposition. Propositionen bygger också indusiribislåndsulredning, ochförslagen från denna, vilka även återfinns i proposilionen, har som bekantvarit omstridda under remissbehandlingen, vilket också kommit till uttryck iutskottet. Enligt mångas mening blev därmedliden för ulskoltsarbeiet så knapp all behandling under våren icke borde äga rum,ulan uppskov borde ske lill del nuvarande riksmötel. Utskotismajoriieten deladeinle denna uppfattning men gick så lill vida kritikerna till mötes attutskottsbehandlingen avslutades i sak under förra , närmare bestämtden ; lid gavs emellertid för reservanterna att senare inkomma medsina reservationer. Därmed ville man vinna tvä saker. Fördel första skullefrågan icke ligga i långbänk - elt numera vanligt uttryck - över sommaren. Fördet andra skulle det nya genast ha en stor fråga au behandla i börjanav sitt arbete och onödig tidsspillan i riksdagsarbetet därmed undvikas. Atldenna debatt sedan kom att äga rum senare än planerat beror som bekantpå icke helt förutsebara omständigheter. Tvingadesutskoitei därmed all forcera sitt arbete lill men för sakfrågorna? Detta kanicke göras gällande. Följande siffror är belysande. Proposilionenhar behandlats vid 22 sammanträden med utskottet, som sammanlagt ägnat 38limmar och ål densamma. 27 utomstående personer har som sakkunnigapå olika områden framträtt inför utskoitei och framfört sina synpunkter. Fåpropositioner torde ha ägnats en så intensiv och ingående behandling i ellutskott tidigare i - knappast ens slora grundlags- ochförsvarsproposilioner, för all la några exempel. Därtill kommer attutskottsledamölerna i förväg väl kände ämnet; många av dem hade varil med i denbislåndspoliliska utredningen. Varförhar då bisiåndsfrågorna - jag bortser nu från en ibland kontroversielltländerval - kommii all i stort sett stå utanför det politiska stridsfältet?Detta är naturligtvis först och främst en följd av den bistra och kallaverkligheten. Klyftan mellan falliga och rika länder har vidgats, och skevheteni fördelningen av världens resurser kan, som i proposilionen, illustreras avatl de tre fattigaste länderna i världen, som har nästan en tredjedel avjordens invånare, står för endast 3 96 av det samlade produk-lionsresultalelmätt i bruttonationalprodukt. Tre femtedelar av världens befolkning svarar försammanlagt av världsproduklionen av varor och tjänster. En tiondel avjordens befolkning, som bor i de 19 rikaste länderna, svarar å andra sidan förnästan hälften av världsproduktionen. Detbehövs inle någon större argumentation för biståndet -jag kan nöja mig med atthänvisa, som redan har gjorts från denna talarstol, till . Allt fler inser all del är vårt lands självklara plikt atl hjälpafaltiga och nödlidande folk. En effekiiv hjälp till utvecklingsländerna är iförsta hand en fråga om medmänsklighet och rättvisa. Den är också ett bidragtill en fredlig utveckling i världen. Problemenär nu mer än någonsin lidigare i historien globala. Varje stal och varje folkhar sitt ansvar. ger också ett starkt stöd åt tankarna bakom en nyekonomisk världsordning, även orn denna ännu föga har konkretiserats. Mensamtidigt kräver vi atl förbättringarna skall komma de fattigaste människornatill godo.