prot · G20966 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:66 § 1 Förändring avantalet suppleanter i vissa utskott, m. m. Enligt till kammareninkommet protokollsuldrag har valberedningen föreslagil att antaletsuppleanter i trafikulskoltel skall utökas från 18 till 19 och i civilutskotiet från 16 lill 17. Vidareföreslås atl antalet suppleanter i försvarsutskotlel minskas från 16 Kammaren godkände att antalet suppleanter itrafikutskottet bestämdes lill 19, i civilutskotiet till 17 och iförsvarsutskottet lill 15. Talmannen meddelade att fyllnadsval skulle ske vidmorgondagens sammanträde. §2 Upplästes följande till kammaren inkomna ansökan: Undertecknadanhåller härmed om ledighet från riksdagsarbeiel den 31 januari-den23 för alt som ombud deltaga i kyrkomötet samt den24-28 februari 1979 för enskilda angelägenheter. Kammarenbiföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulleinträda som ersättare för under hennes ledighet frånriksdagsmannauppdraget. §3 Om bättre beredskap mot snöoväder Kommunministern erhöll ordet för altbesvara () anmälda fråga, 1978/79:248, ochanförde: har - med anledning av nyårshelgens svåra snöoväder som speciellt drabbade - frågat mig om jag ämnar ta någol initiativ till en översyn av länsstyrelsernas resurser och 63 Ombättre beredskap mot snöoväder beredskapsplaner för bättre skall kunna möta liknande händelser. Inledningsvisvill jag nämna att av bestämmelser i länsstyrelseinstmk-tionen ochpolisinstruktionen följer att det är en uppgift för att ingripaoch ta ansvaret för den katastrofledning som kan behövas i svåra situationer.Den katastrofplanläggning som är skyldig atl göra enliglbrandlagsliflningen kan givelvis utnyttjas även när del inte är fråga omräddningstjänst i brandlagens mening. Sådana katastrofplaner fanns hoslänsstyrelserna redan innan skyldigheten enligl brandlagen infördes. Länsstyrelseni har i en skrivelse till regeringen lämnat enulföriig redovisning över katastrofberedskapen i länet och de åtgärder somvidtogs för att bemästra den svåra situalion som uppkom genom nyårshelgenssnöoväder. Länsstyrelsenframhåller i skrivelsen atl aktivt verkat för attkatastrofplaner för olika situationer och på olika nivåer upprättas inom länetoch att resurser ställs till förfogande för denna verksamhet. Hos länsstyrelsenfinns sålunda en mycket omfattande planläggning kallad"planverk katastrof. Denna innehåller uppgifter om den regionala ochlokala ledningsorganisationen, materiel och åtgärdskalendrar för olika slag avkatastrofer. I planen ingår en allmän katastrofplan för . Ett avsnitt i planen reglerar insalser vidstormskador, och det finns också en plan för åtgärder vid elavbrott. har specialplaner för olika riskobjekt ilänet, t. ex. Barsebäcksverkel och vissa miljöfarliga industrier.Länsstyrelsen anordnar övningar enligt planerna och särskildutbildningsverksamhet. Länsstyrelsenunderstryker i skrivelsen att erfarenheterna visar att planerna inte kan görasså att alla uppkommande situationer regleras. Vissa improvisationer måslealllid göras. påpekar vidare att den har en särskildsambandscentral med radio och telex, som under snöstormen gjorde det möjligtatt snabbi fl kontakt med de berörda myndigheterna. Mittintryck är alt både kaiaslrofledningen och det praktiska genomförandet avolika ålgärder har fungerat bra. Berömvärda insatser har gjorts avlänsstyrelsen, andra samhällsorgan, lokalradion och enskilda. Länsstyrelsenhar i skrivelsen nämnt vissa åtgärder som skulle kunna ytteriigareeffektivisera kalastroforganisationen. Dessa frågor - liksom den utvärderingsom ämnar göra - kommer att övervägas inom . Enomfattande beredskapsplanläggning finns sålunda hos i Malmöhuslän. Man har anledning att utgå från att det förhåller sig på likartat sätt iandra län. Jag kommer att följa frågan noga och ta de initiativ som kanbehövas. Jag skall be att fl tacka kommunministern för svarel pl min fråga. Nyårshelgenssnöoväder i vittnade med all önskvärd tydlighet om hur sårbart vårtteknikberoende samhälle är. Trots allt blev verkningarna av ovädret relativtbegränsade. De kunde ha blivit långt värre, om inte en rad lyckligaomständigheter spelade in: telekommunikationerna bröt inte samman, elnätet vartill övervägande del intakt, och dubbelhelgen gjorde att de allra flesta varlediga och dessutom alt de hade skaffat hem mat för elt par dagar. Självfalletär det viktigaste nu all lära av det inträffade. En del av svaret på min frågafick jag , då i hade vänlighetenskicka mig ett exemplar av stommen till den beredskapsplan för snöoväder sommed berömvärd snabbhet färdigställts och sänts till kommunminislern. Del ärbra alt det nu kommer att finnas en beredskapsplan, men även om denförefalleratt vara ganska heltäckande skall jag be att fl framföra en delsynpunkter. Enav de allra viktigaste åtgärderna borde vara all skaffa lokalradion eltreservkraftsaggregat. Bryts eldistributionen, är det endast genom radion mankan nå ut till människorna som nästan alla ju har balterimottagare. Hittillshar något anslag till reservaggregat inte beviljats. Detta bör rättastill, oberoende av om det är lokalradiostyrelsen som skall slå för fiolernaeller om det skall betraktas som en beredskapsåtgärd och då vara en sak förlänsstyrelsen. Ävenandra ålgärder för att förbättra och säkra förbindelserna måste till. Vi kan laelt exempel: En ambulans som kört fast i snön kan via sin radio meddela dettatill sin station. Därifrån måste man ringa den militära sambandscentralen, somvia sin radio kan nå exempelvis ett bandfordon i närheten. I det här fallet ärman alltså helt beroende av att det permanenta nätet fungerar. Placerar man iförväg ut militära radioapparater på ambulansstationer och andra strategiskaställen, elimineras detta problem. Det behövs emellertid också utbildning i attsköta dessa apparater. På en del större polisstationer finns det sedan gammaltsådana militära radioapparater, men enligt uppgift förekommer det inte längrenågon utbildning i handhavandet av dem, och i så fall bör detta rättas lill. Detfinns ytteriigare elt liknande kommunikationsproblem som är värt atl la upp. Vigår nu successivt över till länsalarmeringscentraler som skall ersätta detgamla 90 000-syslemet. För del innebär det exempelvis att tre 90000-centraler skall ersättas med en enda LAC, dvs. 1tättbefolkade områden kan detta medföra risk för överbelastning av telenätet.Erfarenheter från nyårshelgen tyder dess värre på delta. Slutligenifrågasätter jag det lämpliga i att statens vägverk trots behovet avrationaliseringar drar in vägstationer i snöulsatta områden, men den frågan harjag lagil upp i ett annat sammanhang. Jagtackar än en gång för svarel, och jag är särskilt lill freds med att statsrådetsäger sig komma att noga följa frågan och ta de initiativ som behövs även iandra länsstyrelser. Jaghar emellertid två följdfrågor. Dels skulle jag vilja få bekräftat attstatsrådet vill följa upp mina synpunkter, även om vissa frågor berör andra 5 protokoll 1978/79:62-66 Ombättre beredskap mot snöoväder Omytterligare medel tiU den statliga företagshälsovården Dels vill jagfråga om statsrådet är beredd alt stärka länsstyrelsernas resurser när delgäller denna beredskap, trots vad som i budgeten aviserats om minskade medellill länsstyrelserna. På båda de ställda frågorna kan jag sammanfattningsvis svara följande. Jagulgår ifrån alt jag kommer att möta de konkreta förslag som framfört i samband med rapporten från den utvärdering som hargjort. Det skulle alltså vara värdefullt om interpellanten direkt lilllänsstyrelsen förde fram samma synpunkler som här har redovisats. Hela detpaket av överväganden och eventuella förslag lill ålgärder som berör också detekonomiska området kommer då alt komma med när denna rapport i form av enutvärdering föreligger. De förslag till ålgärder som är behövliga får sedanövervägas i den ordning som är vanlig. Jag lackar kommunministern för svarel på mina följdfrågor. Naturiigtvisskall jag gärna underrätta i mitt hemlän om de synpunkler som jaghär har framfört. Jag förutsätter givetvis alt delta via kommundepartementetkommer andra länsstyrelser till del, så atl man kan dra nytta av deerfarenheter som vi har vunnit i . Avslutningsvisvill jag bara uttrycka den oro som vår landshövding har känt överatl medelstilldelningen till i årets budget är så pass knapp altdet uppstår bekymmer då det gäller att klara uppgifterna. Jag tackar än en gång försvaret på min fråga. Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om ytterligare medel till den statliga företagshälsovården Statsrådet erhöll ordet för atlbesvara Hans Nyhages (m) anmälda fråga, 1978/79:252, lillbudget- och ekonomiministern, och anförde: Hans Nyhage har frågat budget- och ekonomiministern, om han är bereddalt medverka lill att den statliga företagshälsovården erhåller ytterligaredrifimedel för innevarande budgetår. Arbetetinom regeringen är så fördelat att del är jag som skall svara på frågan. HansNyhage har i sin fråga särskilt omnämnt den lokala statliga hälsocentralen iBorås. Jag vill därför upplysa om alt någon framställning lill regeringen om enökning av driftanslagen lill hälsocentralen i inte gjorts av den i sådanafrågor ansvariga myndigheten, nämligen del regionala Eneventuell sådan framställning kommer alt beredas i sedvanlig ordning. HANSNYHAGE (m): Jag lackar för svaret, som jag beklagar att detta i sig integav något besked när del gäller det som jag önskar få veta. Fråganhar närmast föranletts av de förhållanden som råder vid den statligahälsocentralen i men är uppenbariigen relevant också i vad gällerförhållandena vid övriga lokala hälsocentraler i landet. IBorås nödgas personalen konstatera att den på grund av brist på medel inle kanklara verksamheten på avsett säll. De anslag som tilldelades vid starten den 1oktober 1978 har visat sig vara helt otillräckliga. För att kunna skaffa denmest nödvändiga utrustningen har man tvingats använda pengar som varit avseddaför den rena driften av verksamheten. Likväl finns det alltjämt betydandebrister på invenlariesidan. Ej heller finns del pengar att bekosta denutbildning av personalen som man anser vara nödvändig och som självfallet börkomma till stånd. Situationen är nu den atl det tilldelade anslaget är nästanförbrukat. Man saknar alltså medel att driva verksamheten. Förhållandenainom den statliga företagshälsovården belyses på ett påtagligt sätt i enartikel i det senaste numret av tidningen , som jag rekommenderarlill läsning. I artikeln redovisas situationer liknande den i , och detkonstateras alt för små anslag tvingar personalen till overksamhet. Dettainnebär uppenbarligen elt oerhört slöseri med resurser, eftersom den anställdapersonalen självfallet skall ha sin avlöning. Vidare måsle hyrorna förlokalerna betalas, och viss kostnadskrävande utrustning har anskaffats. Därtillkommer, vilket är nog så väsentligt i sammanhanget, att den statligaföretagshälsovården ej kan bedrivas på ett tillfredsställande sätl. Detär alltså helt nödvändigt att snara åtgärder vidtas dels för att klara direktakuta situationer, dels också för atl ordna verksamhetens utformning på längresikl. Statsrådet har i sitt svar uteslutande hänvisat till atl någonframställan inle har gjorts beträffande , trots att frågan också äraktuell i övriga delar av landet. Personalen i har begärt pengar av delregionala hälsorådel i , men erhållit endast en mindre summa som inlealls är tillräcklig. Man har enligl egen uppgift bibringats uppfattningen altpengarna är slut. Så sent som denna dag har ingenting hänt, trots atl fråganhar aktualiserats på det här sättet. Även om det nu inte kommit någon direktframställan lill departementet vill jag fråga statsrådet, om statsrådet likvälär beredd att medverka till att medel ställs till förfogande, så attverksamheten kan bedrivas på ett tillfredsställande sätt. Omytterligare medel tiU den statliga företagshälsovården Jag är helt ense med om att det gäller en mycket angelägendel av den statliga personalpolitiken. Företagshälsovården måste ingå som enviktig del i denna. När det gäller den utvecklingen får man väl Omytterligare medel tiU den statliga företagshälsovården säga att staten undertidigare år inte direkt har gått i spetsen. har man dockstartat en successiv utbyggnad, som innebär all vi har tio nyahälsovårdscentraler och att vi i nästa års budget beräknar att startaytteriigare tio. Ocksåjag har tagit del av den nämnda artikeln och läst den med mycken eftertanke.Jag hoppas alt få närmare informationer i frågan, vilket jag dock inte harhunnit erhålla . En del av vad som sägs i artikeln är förmodligen någotöverdrivet, men det är helt klart att vi behöver bygga uthälsovårdscentralerna. Det pågår f n. förhandlingar med personalorganisationernaom hela den statliga företagshälsovårdens organisation, och jag hoppas att mandärvid kommer fram lill lösningar som kan accepteras av parterna, så alt vi påsikt kan bygga ut den statliga företagshälsovården till all verkligen bli detsom vi väl alla vill atl den skall vara. Beiräffandefrågan om anslagsäskandet vill jag säga alt det faktiskt inle kommit någonframställan till regeringen från . För att ärendet skall kunna behandlas ivanlig ordning måsle man nog gå den vägen. Vi förväntar oss därför atl manåterkommer till oss i frågan. HANSNYHAGE (m): Vi är säkeriigen helt överens om det viktiga och värdefulla i attföretagshälsovården på det statliga området byggs ul, och det är naturiigtvistacknämligt att man planeraren ytteriigare utbyggnad. Men det är lika angelägelatt se till all man när man i detta sammanhang startar nya hälsovårdscentralerockså förser dem med driftmedel, så att verksamheten kan bedrivas på etttillfredsställande sätt. IBorås visade det sig att de anslagna medlen inte räckte vare sig lill ulmslningeller till drift av verksamheten. Det konstaterades bara helt kallt altpengarna var slut, och då hade inte ens hälften av det budgetår som slutar den1 juli förflutit. Situationen är alltså sådan atl man, om man inteerhåller ytteriigare medel, kan tvingas att lägga ned verksamheten eller ivarje fall i stor omfattning inskränka den, och det kan väl ändå inle varameningen. Jag vill därför återigen fråga, om man är så bundenav formaliteterna au man när man nu fått ett ärende aktualiserat ändå inle skullekunna tänka sig att åtminstone undersöka hur det verkligen ligger till iBoråsregionen, ulan att en formell ansökan om ytterligare medel inkommer. Jagär övertygad om atl det uppkomna läget mycket enkelt kan rättas till, kanskeinom ramen för tillgängliga medel. I har man emellertid filt denuppfattningen att pengarna är slut, och man står där nu inför den mycketbesväriiga silualionen att man inle anser sig kunna genomföra verksamheten påetl riktigt säll. Är statsrådet verkligen inte beredd att vidta den nödvändigaåtgärden för att se till att verksamheten kan fullföljas budgetåret ut på etttillfredsställande sätt? Den statliga hälsovårdscentralen i har ju startat och befinner sig i eltinledande skede. Man fick för övrigt anslag för hela 1978 men började inleverksamheten förrän och kunde då i viss mån ta i anspråk driftmedlenför utrustningen. Vi bedömer dock från fall till fall om del behövs ytterligaretillskott för att verksamheten skall kunna bedrivas. Det är helt klart alt detinte skall bli etl stopp när den nu har startat. Vi har naturiigtvis redantagit kontakter och kommer självfallet att göra det i fortsättningen också ochanvisa de vägar som finns för att klara av den här silualionen. Omde stadiga topptjänstemännens löner HANSNYHAGE (m): Jag lar detta sista inlägg lill intäkt för att verksamheten i kanfortsätta atl drivas på del sätt som är avsett och att man alltså kan se dennärmaste framliden an med tillförsikt. Överiäggningen varhärmed slutad. § 5 Om de statligatopptjänstemännens löner Statsrådet erhöll ordet för atlbesvara (vpk) anmälda fråga, 1978/79:256, ochanförde: har frågat mig av vilken anledning I 200topptjänsteman skall premieras av staten genom höjda månadslöner och om jaganser alt dessa löner står i rimlig proportion till inkomsterna inomLO-kollektivet. Den20 svarade budgetministern på en fråga av om 1977års lönehöjningar för högre statstjänstemän. Budgeiminislern redovisade då altdet avtal om statstjänstemännens löner gjordes enprotokollsanleckning om att man skulle se över chefslöne-syslemel. Bakgrundentill anteckningen var att parterna ansåg det nödvändigt alt få elt mer flexibeltsystem så alt man bättre än dittills kunde konkurrera med de privata ochkommunala arbetsgivarna om skickliga chefer. Budgeiminislern erinrade i sittsvar om att reallönens utveckling för chefstjänstemännen under perioden1969-1977 visade en reallöneminskning på mellan 30 och 40 96. Budgetministernnämnde också att den högsta löneklassen på den kommunala löneplanen då gav ca . mer än den maximala månadslönen som chefslönenämnden då hadebeslutat om. Budgetminislerns svar redovisade att löneökningen förchefstjänstemännen dels var en konsekvens av tidigare åtaganden ochingångna avtal , dels var nödvändig för att staten också ifortsättningen skall kunna hävda sig i konkurrensen om kvalificeradetjänstemän. Delöneökningar för chefstjänstemännen som parterna nu har blivit överens om hargenomförts av samma skäl som löneökningar. De kan betraktas som sistasteget i överföringen av chefstjänstemännen från ett löneplanssystem till ettmera flexibelt system. Omde statliga topptjänstemännens löner Detråder full enighet mellan parterna om siatens självklara intresse att kunnarekrytera och behålla skickliga tjänstemän på vikliga chefsposter. Delöneökningar som arbetsmarknadens parter nu blivit ense om får betraktas som enförutsättning härför. KARINNORDLANDER (vpk): Jag lackar statsrådet, inle för svaret, för jag tycker inte atl det ärelt svar på den konkreta frågan, utan snarare en redogörelse över eltlönesystem. Svångremspolilikhar blivit elt vedertaget begrepp under den borgerliga regeringsperioden. Ochdet är otvetydigt så atl övervägande delen av landels löntagare hardrabbalsväldigt hårt av regeringens löntagarfienlliga politik. En grupp löntagare -visseriigen inle så slor grupp men bestående av chefstjänstemän - har tydligenanseu sig särskilt hårt drabbade. De anser all de är underbeialda och alt deraslöner i förhållande till andra löntagares släpar efter. Ihöstas uppvaktades därför löneminister av representanter förgeneraldirektörernas intresseorganisation. , somframförde sina ekonomiska bekymmer. kom förvånansvärtsnabbt om man jämför med de långdragna löneförhandlingar som vi är vana vidmellan arbetsmarknadens parter. Förhandlingarna gav också resultat, och somvanligt var det de högst betalda som fick det största lönepåslaget. Ulanalt gå in på det krångliga lönesystem som använts och som alltmer går mol enindividuell lönesällning, så framgår alt topptjänstemännen fick sin lön höjdmed . De övriga chefstjänstemännen fick nöjasig med . Enligt pressuppgifter var statendock beredd alt höja med ännu mera - upp till 7 96 -men vågade inte göra detefter en del fackliga protester. Mankan då fråga hur delta stämmer med den solidariska lönepolitiken och medbegreppet atl vi alla solidariskt skall bära krisens bördor. 1de senaste avtalsrörelserna har det högröstat hävdats från , men även från regeringshåll, atl någol utrymme förlöneförhöjningar inte har funnits. Resultatet av överenskommelsen mellan LO ochSAF visar att arbetstagarnas förhandlingsorganisation gav efter för depåtryckningarna. Sedan har det emellertid visat sig alt vinstutvecklingen intealls varit så dålig i många företag. Det framgick också alt kommunerna fick enbättre ekonomi på de anställdas bekostnad, vilket skapat andra problem, som jagdock inle skall gå in på . Medellönenför en industriarbetare ligger på . , och lönen förmånga löntagare ligger under den summan. Jag vill därför igen fråga statsrådet:Anser statsrådet all löneskillnader på . är sakligt motiverade? Det är enligl min mening ganska svårt atl göra sådana Parterna är,som jag har sagl, överens om atl del är värdefullt alt till viktigachefsposter kunna rekrytera och behålla skickliga tjänstemän också i denstatliga förvaltningen. Men om man skall kunna konkurrera på del sättet måsteman ta hänsyn lill marknadsmässiga löner. Sedan kan del naturligtvis finnasolika uppfattningar om huruvida detta är lämpligt eller ej, men det sakligaförhållandet är ändå detta. Lönerna har släpat efter med påde här områdena. Mol den bakgrunden tycker jag alt det knappast är meningsfulltatl göra jämförelser med LO-kollektivet i del här sammanhanget. Denuppvaktning som refererade till ägde rum någon gång i oktober.Förhandlingarna hade då för länge sedan inletts - de har pågått . Atl uppvtjktningen skulle ha påskyndat del hela tror jag inte. Vadgeneraldirektörerna uppvaktade om var inte lönernas storlek eller någonting iden stilen - det pågick som bekant förhandlingar om den saken, och dem hade jaginte anledning atl på någol sätl lägga mig i - ulan uppvaktningen gällde självasättet atl bestämma chefslönerna. De uppvaktande redovisade sina synpunkter,och della var allt vad som där hände. Omde statliga topptjänstemännens löner (vpk): Del hävdas i svarel atl chefsljänslemännen hade fått enreallönesänkning med 30-40 96. Det stämmer inle; man kan ju inte räkna på delsättet. Kompensationenför de höga skatterna och marginalbeskatlningen är motiveringar som används närhögavlönade tjänstemän lägger fram sina lönekrav. Vänsterpartietkommunisterna har i alla sammanhang hävdat all det skattesystem vi har och denskattepolitik som bedrivs inte drabbar höginkomsttagare. I stället drabbaslåginkomsttagarna. Del är därför som den orättvisa kommunalskatten ochmervärdeskatten på livsnödvändiga varor borde sänkas. Om detta kan läsas i allaprotokoll från olika debatter i det här huset. Skatten har nämligen inte denutjämnande effekt som övriga partier hävdar. Nuhar vi från riksförsäkringsverkels utredning om skattens utjämningseffekterfått bekräftelse på alt höginkomstlagarnas andel av landets totala inkomster istort sett är densamma både före och efter skatt. Höginkomsttagare ochegenföretagare kan inte bara skydda sig mot inflationen; de kan också tjäna påden - genom alt med lån finansiera villor, sommarhus, bilar, båtar och andra kapitalobjektkan de via avdragen själva bestämma vilken inkomst de skall skatta för.Aftonbladels redovisning i går av en undersökning av hundra personer ger enintressant bild av detta. Jagskulle vilja veta vilka slutsatser statsrådet drar i det här sammanhanget närdet gäller "lönesänkningen". Jag har inte uppfattat frågan så atl vi skulle diskutera Omde statliga topptjänstemännens löner skattepolitik i det härsammanhanget. Del har inle heller ingått i förhandlingsomgångarna att läggasådana aspekter på lönesättningen. KARINNORDLANDER (vpk): När man talar om en reallöneminskning kan man väl inte komma ifrånskaltebilen. Utan kommentarer vill jag göra en annan jämförelse med andrapressuppgifter som jag tog del av samma vecka som den här frågan gäller och somockså rör lönesättning för utfört arbete. Den9 januari kunde man i läsa atl av landels 4 000 fångar har 42 %reguljärt arbete i fängelsets regi. Timlönen vid landets anstalter ligger igenomsnitt på . De som arbetar på ackord kan komma upp till 3:50 genomhårt slit. Den10 januari stod del i samtliga tidningar som kommenterade budgetpropositionenatl förslag lagts fram om alt de som gör sin värnplikt skulle få sin daglönhöjd med en krona, eller till . Den11 januari kunde man i fiera tidningar läsa atl ackordsarbetarna vid L MEricsson i fått en lönesänkning med . i limmen sedanföretaget lagt om till elektronisk tillverkning. Sänkta löner och mer monotontjobb var vad många av de 690 arbetarna vid LM:s fick betalamed när produktionen automatiserades och företagens vinster därmed ökade. Enarbetare säger bl. a.: "Jag föriorade . på dennya tekniken. är jag tillbaka på samma lön som jag hade 1974." Föreomläggningen tjänade denne arbetare i genomsnitt 28:50 kr.i limmen, men från augusti1978 får han . Vilka kommentarer harlöneminislern lill dessa pressuppgifler?