prot · G209164 · 1978-12-31 00:00:00 — Vi hoppas atl del går bra. Men del kommer naturiigtvis allöka kraven på vagnparken. Det finns ingen som helst framförhållning iregeringens planering för SJ i del här avseendet. Ocksåpå de irafiksvaga banorna kan del krävas en snabbare upprustning än vadregeringen har förutsatt - inte minst om de regionala huvudmännen vill satsa påJärnvägen inom sina resp. områden. I del här sammanhanget vill utskottet mycketstarkt understryka statens ansvar för hela den nuvarande . Det ärnödvändigt all en fortsatt målmedveten upprustning av den banan kommer tillstånd. Etlsärskilt bekymmer är . SJ har begärt medel för projektering aveu nyll dubbelspär intill del befintliga på sträckan . DelSkulle kunna bli en första etapp i ett dubblerat sparsystem mellaniÄlvsjö ochJärna. Regeringen avfärdar förslaget utan motivering. Det är glädjande attutskottet inte accepterar regeringens passivitet på det här området utanställer medel lill förfogande för att den av SJ föreslagna projekteringen skallkomma till stånd. Jag vill inom parentes säga alt det också bör öka föriitsäitningarnaför att del svårknäckla problemet angående stationen vid äntligenskall kunna lösas. Mendet är den långsiktiga planeringen för SJ:s investeringsverksamhet som är detmest angelägna, inte minst för au ge olika irafikplanerare möjlighet att bedömaJärnvägens fömlsättningar i det framtida trafikarbetet. Utskottet anser därföralt regeringen skall uppdra åt SJ atl redovisa en långsiktig projektindeladinvesteringsplan. Större investeringsprojekt skall etappindelas för att göradet möjligt att i större utsträckning än använda järnvägsinvesteringari sysselsältningsskapande syfte. Med en sådan plan bör det också bli lättareatt ur olika aspekter utvärdera allernaliva användningar av tillgängligainvesieringsmedel och företa sädana nödvändiga sektorsövergripande avvägningarsom berörs i propositionens plane-ringsavsniti. Utskottetvill i det här sammanhanget särskilt betona vikten av en mer ingående analys avde framtida utbyggnadsbehov inom Järnvägssysiemei i . Därförbör SJ fa i uppdrag all särutreda de framlida förulsäitningarna för denspårbundna gods- och persontrafiken i . Kommunikationsministernförsöker ge intryck utav alt alla de här förändringarna är marginella. I så fall måsle hon vara van att leva med mycket breda marginaler. Det blir Ju lätt litet löjligt om frågan om SJ:s framtida investeringsmöjligheter blir en marginalfråga eller om roll i eller upprustning görs lill en marginal fråga eller om fördelningen mellan statens och de regionala huvudmännens 45 Nr 164 ansvar för den framtida järnvägspolitiken betraktas som en marginellfråga. Fredagenden Det blir litet konstigt för människor om de fårinlryckel att kommunikalions- 1 iuni 1979 minislernlycker alt det är hipp som happ om man får ell extra spär mellan Älvsjöoch eller om godsirafiken rustas upp på samma sätt som Trafikpolitiken persontrafiken- det är i stort sett marginella frågor. Jag undrar, fru , om de regionalahuvudmännen ute i landei tycker att det är en marginell fråga hur ersättningentill dem från staten skall regleras, om de vill använda eller om devill ersätta den med annan trafik. Och Jag undrar, om resenärerna tycker alldel är en fråga man kan behandla hipp som happ om man skall samordna taxornanär det gäller buss-och tågresor. Del är bara några exempel pä vad fruBondestam betraktar som marginella tillskott.. Skall del bli en verklig förändring i den nuvarande trafikutvecklingen krävs en genomgripande förnyelse av samhällets insaiser för kollektivtrafiken. Därförär det etl oeftergivligt krav att en nytrafikpolitik skall innehålla konkreta åtgärder som syftar lill atl främja utvecklingen av den kollektiva trafiken. På detta område är propositionen sä anmärkningsvärt svag att utskottet har beslutat atl avstyrka regeringens förslag; Del skulle nämligen nnebära en nedrustning av de statliga insatserna för den kollekliva trafiken Jämfört med . Inte minst anmärkningsvärt är föredragandens tanke på att slopa del särskilda investeringsstöd som utgår lill tunnelbanor och spårvägar på särskild banvall. ' Detär mot den här bakgrunden man skall se den myckel slarka kritik som framförs iolika motioner, bl. a. från socialdemokratiskt håll. Genomgående drag är kravetpå alt kollektivtrafikutredningens förslag skall genoinföras. Del innebärstimulans till fortsatt satsning på spårbunden trafik både över och under Jord,och det innebär också att kollektivtrafik med bussar pä olika säll ges en mergynnad slällning än . Kolleklivtrafikutredningensförslag har legat i kanslihuset i flera är. Det är anmärkningsvärt alt lideninle har utnyttjats bättre för att ta fram förslag. Men begär alltsåutskottet alt etl bidragssystem med sikte pä den kollekliva tätortstrafikenutarbetas. Den kollektiva tälortslrafiken är inle tillgodosedd enbart genom etlgenomförande av KOLT-förslagel, men del skapar möjligheter för kommunerna atlkomma i gång med ett reformarbete. Jaghöjde emellertid ögonbrynen när Jag hörde den lolkning av KOLT-förslaget somföredraganden gjorde. Jag vill med skärpa understryka att den negativa ochensidiga tolkning som kommunikalionsminislern gjorde i sill an förande inte ärutskottsmajoriietens. KOLT gäller inie alls bara spårbunden siorstadstrafik -den tycker Ju f ö. inle heller skall ha stöd. KOLT betonartvärtom att del ocksä är tätorterna utanför storstäderna som skall tillgodoses.Delta är myckel viktigt som ett komplement till det övriga stöd som utgår ochsom främst gynnar glesbygdstrafiken. FruBondeslams tolkning är alltså felaktig och far inte vara vägledande nar riksdagsmajoriteiens intentioner skall förverkligas i departement och verk. 46 Det ar , inle regeringens, ord somgäller. Föratt möta kraven på en ökad samordning och utveckling inom Nr 164kollektivtrafiken anser trafikulskoliel, i likhel med vad som framförts iden den socialdemokratiska motionen, alt ett särskillberedningsorgan bör skapas j . Del skall analysera behovet av nya trafiklösningar, initieraoch utvärdera försöksverksamhet med nya irafiksys- Trafikpolitiken lem ochfölja utvecklingen internationellt. Kommunerna och de regionala huvudmännenskulle genom en sådan insats få elt väsentligt stöd i sitt mera lokalautvecklingsarbete. Omliden medgav skulle Jag också utveckla en rad detaljfrågor, som den omelbussarnas ställning i den framtida kollektivtrafiken, frågan omkollektivtrafikens roll i bebyggelseplaneringen, frågan om samordningen av taximed kolleklivirafiken osv. Påen punkl vill jag emellertid göra etl förtydligande. Del gäller förslagel omanpassning av de kollekliva färdmedlen lill de handikappade. Om intentionernamed del här förslaget är vi hell överens. Det är möjligen litet av en skandalalt de borgeriiga regeringarna trots alla löften i valrörelsen inte genomfördel här förslagel . ivien det värsta är all det förslag till lag omkollektivtrafikens handikappanpassning som regeringen har presenteratriksdagen är ell åskådligt exempel pä del slarv som präglar många av de fåkonkreta förslag som finns i propositionen. Oronhar varit stor inoin de olika trafikbolagen alt lagen skulle ställa hellorimliga krav som inie vore möjliga all genomföra, vilkei i sin tur skulleskapa besvikelse bland de handikappade. Utskotiet har därför, för alt inteskapa förstämning pä det har området, starkt understrukit kravel pä all anpassningenav färdmedlen utformas med beaktande av vad som kan anses vara skäligt medhänsyn lill olika förhållanden av fordonsteknisk, irafikteknisk och ekonomisknatur. Delsamma gäller avsnittet om färdtjänst. Det finns som sagt mycket alt säga pä en rad andra områden. Jag harinte hunnit beröra forskningsområdet och inte heller vägpoliliken, som herrHugosson senare kommeratt la upp. Men huvuddragen äralt vi , trots denproposilion som föreligger, har lätt en hygglig, samlad och väl genomarbetadtrafikpolitik. Del har kunnai ske genom insaiser som i elt utomordentligt brasamarbete har gjorts i trafikutskottet. Jag ber, herr talman, att fa yrka bifall tillutskottets hemslällan utom i de delar där del föreligger socialdemokratiskareservationer, som jag i förekommande fall yrkar bifall lill. För alt ge en liten bild av hur snabbi värt behov av samhälleligirafikservice har vuxit fram skulle Jag vilja återge sista versen i PalleNävers dikt Moster pä Skogen: Mennu ar tid förbi och hennes stuga riven .... 1 skyn etl flygplans ilsknaskri skär in den nya given Nr 164 föross, som välfardsarvei fält den ' Sa, glömda fäder, 1 iuni 1979 °' '' '" "'' långfärd blott behövde fyra bräder. Irajikpolitiken Detta varalltså vardagsmänniskornas situation förbara en dryg mansålder Men kammarensledamöterhar viktig uppgift närdet gälleratl fastlägga riktlinjer ochmålsättning för en ny trafikpolitik, som skall ersätta det nu gamlatrafikpolitiska beslutet . Målsättningen bör givetvis vara atlförbällra situationen för främst kollektivresenärer men naturligtvis också föralla andra trafikanter. Jag ärav den uppfattningen att om kammaren i huvudsakföljer de förslag som är redovisade i trafikutskottets betänkande 1978/79:18,men dessutom stöder de cenlerreservaiioner som där finns redovisade, så kommernyss angivna målsättning atl uppnås. arbele med betänkandet har vi haft att utgå ifrån delsBondestams ofullbordade - jag menar givelvis regeringens proposilion 1978/79:99med dess 28 yrkanden -, dels ca 125 motioner med sammanlagt ungefär 250yrkanden. Atl jag litet vanvördigt använder beteckningen Bondestamsofullbordade på regeringens proposilion beror på alt den, trols sinmångordighet, i många avsnitt saknar konkreta förslag och i andra fall hellförbigår väsentliga frågor som mäste beaktas för alt vi skall fä en helhetslösningnär del gäller svensk trafikpolitik. Kommunikationsministern har Ju f ö. medklädsam förnöjsamhet uttryckt sin slora tillfredsställelse över atl utskottethar gjort sä många förbättringar. Hon har ocksä noterat att avstyrkandena ärfå. Detla ärju en självklar effekt av del faktum alt om del inle finns någraförslag går det inle atl avstyrka dem. Utskottet har då självt måst ta framförslag -oftast med utgångspunkt i bl. a. partimolioner. Och dessautskottsinitialiv har vi beslutat föreslå atl ge regeringen tillkänna. Delförhällandet att kommunikationsministern uttryckt så stor tillfredsställelseöver dessa ca 25 tillkännagivanden visar Ju ocksä alt hon varit väl medveten omhur ofullbordad hennes trafikproposition varil. Min förhoppning är dock atttrafikutskottet genom sitt konstruktiva arbete skall ha givit kammaren enmöjlighet att fatta ell avsevärt mer fullbordat trafikpolitiskt beslut lillgagn för samtliga trafikanter i framliden. Avtidsskäl mäste jag inskränka mig lill alt ge synpunkter enbart på deviktigare avsnitten i betänkandel samt något utförligare kommentera de sjucenierreservalionerna. Jag kommer därvid att i stort sett följa uppläggningen iirafikuiskoiiels belänkande. Somcenterpartist vill Jag uttrycka min tillfredsställelse över atl ell enigt utskott ställer sig bakom vårt krav atl trafikpolitiken måsle utformas så, atl den kan bli ett medel att uppfylla samhällets regional- och sysselsältnings politiska mål, och att den samordning av trafik-, regional- och sysselsätt ningspolitik som påbörjades under Fälldinregeringen nu kan vidareulveck- las. Det generella målet för samhälletstrafikpolitik måste vara atl erbjuda medborgarna ochnäringslivet i landets olika delar en tillfredsställande trafikförsörining tilllägsta möjliga samhällsekonomiska kostnader. En vikiig förulsällning för attdella skall kunna ske är atl samarbetet såväl mellan de statliga verken sommellan de statliga transportföretagen och privata företag av typen åkerier,bussföretag, speditionsförelag etc. förbättras. Detta har också utskottet gettuttryck för i ett tillkännagivande. Vi finner del ocksä angeläget attkostnadsfördelningen för trafikanter och boende inom olika delar av landetfortlöpande beaktas inom ramen för de regionalpolitiska överväganden som görspå såväl regional som central nivå. Närdet gäller del framtida järnvägsnätets utformning och omfattning har det tyvärrinle gått alt nå enighet i utskotiet. redovisar därför sin inställningi reservationen 1, och den vill jag här någol kommentera. Vi kan -i motsatstill utskottsmajoriteten - inte acceptera proposiiionens förslag tilluppdelning av Järnvägslinjerna. menaratt riksnätet för persontrafik t.v. uigöres av alla de banor som trafikeras. Detta främjar bäst en aktivnärings-, regional- och lokaliseringspolitik och tillgodoser ocksåtolalför-svarssynpunkter. Vi menar också att det vikande resandeunderiagel pådet olönsamma bannätet inte bara är en följd av utglesningen på landsbygdenutan även av taxepolitik, stelbent tidtabellsläggning, indragning av turer, m.m. Vi ser därför med tillfredsställelse på SJ:s förslag alt radikalt sänkataxorna och ta upp en intensivare marknadsföring för alt få ett ökat antaltrafikanteratt utnyttja järnvägens tjänster. Men vi menarocksäattdet krävsminst försök med laxesänkningar, serviceförbättringar etc. för all enutvärdering skall kunna ske. har också länshuvudmännen förkollektivtrafiken hunnit bildas och skaffat sig en bas för sina bedömningarbeträffande utnyttjandet av regionens järnvägsbanor. Centernser också med oro på att allt större del av godstrafiken harförts över frän lill landsväg. Energiskäl, miljöhänsyn ochtrafiksäkerhetsaspekter lalar starkt för att framför allt de långväga lungagodstransporterna börske på järnväg eller-därså kan ske-med båt. Vi delar inteföredragandens uppfattning att en nedläggning av persontrafiken på en handelinte skulle ha några negativa effekter för godstrafiken på samma sträcka. Närdet gäller de trafiksvaga bandelarna sä kan vi inle acceptera all slalsrädelvill göra en indelning i A-, B- och C-banor. Jag syftar här på banor som skulletillhöra riksnätet för persontrafik, banorom vilka man skulle göra extrautredningar föratt klariägga om de skulle hänföras till riksnätet eller om demöjligen skulle hänföras lill C-banorna, dvs. de banor där man skall prövahuruvida fortsatt personirafik skall förekomma eller inle. Om genomatt stödja utskottsmajoritelen skulle fatta beslul om en sådankategoriindelning, så innebär delta också indirekt alt man ger direktiv åt SJatt inle upprusta de banor där man skall pröva huruvida fortsatt persontrafikskall förekomma eller inte. Av säkerhetsskäl kan man tvingas sänka tillåtnahastighetsgränser för tågen. Omoderna vagnar, längre restider o. d. kommer altleda till bortfall av resenärer, även om taxorna nu sänks radikalt. Deltakommer att försätta länshuvudmännen i ett uppenbart underiäge i framtidaförhandlingar med SJ om humvida fortsatt persontrafik skall finnas ellerej på 4 prolokoll 1978/79:164-165 Nr 164 en viss handel. Fredaeen den Centernhävdarall det ärangeläget att de regionala trafikhuvudmännen för 1 iuni 1979 möjlighetati förutsäiiningslöst pröva hur irafikförsöriningen skall lösas. är del Juså all vi bara i etl fötal regioner har organisationen för regional trafik Trafikpolitiken utbyggd.Det finns alltså därför mycket starka skäl som talar för alt avvakla Om del skulle bli så att man för någon bandel skulle kommaalt lägga ned trafiken kan vi under inga förhållanden acceptera all delta förmedföra en kostnadsöverväliring frän stat lill kommun. I della sammanhang villjag också framhålla alt vi inle kan acceptera kommunikationsministerns förslagatt persontrafiken på delar av skall nedläggningsprövas. Vimenarait spelar en strategisk roll för regionalpolitiken iNorrlands inland. Efter cenieriniliativ har en upprustning redan igångsatts, ävenom den än så länge har fäll effekt bara på sträckan . Del ärdärför svårförståeligt alt nedläggningsprövning nu föreslås i fråga om fierabandelar på eller med anknytning lill . Vi avvisar dessa propåeroch menar alt är en livsnerv i inland. Centernsinställning lill järnvägsnätet innebär ett bifall lill alla motionermed krav på fortsatt personirafik på en mängd bandelar runt om i . Utskottethar ställt sig bakom krav pä alt en investeringsmålsält-ning måslefastställas för SJ och att en plan för genomförandet av dessa investeringarskall utarbetas möjligt. I avvaktan på en sådan fullständigupprustningsplan anser vi dock från sida atl ytterligare 25 milj. kr.bör anvisas för upprustning av glesbygdsbanor redan under kommande budgetår. Vivill använda 10 milj. kr. för upprustning av och resterande 15milj. förändra glesbygdsbanor i . Budgetpåkänningen anser vi blirobetydlig eftersom en sådan satsning på Järnvägsinvesteringar i Norrlandrimligen i motsvarande grad bör kunna eliminera AMS-insalser för atlsysselsätta arbetslösa i samma regioner. Närdet gäller vill jag understryka dess nuvarande betydelse för näringslivet i inland. Men i framliden torde komma att spela en än större roll såsom etl energisnålt transportalternativ för de ökade uttag av skogsråvaror och torv etc. som vi med säkerhet kan emotse. Det bör noteras att sträckning väl sammanfaller med de norrländska torvfyndigheterna, vilket också framgår av den bild som Jag nu visar pä TV-skärmen - där de mörkare skrafferade områdena utvisar områden med slörre förekomster av torv och de svagare skrafferade områden rned mindre förekomster. Även har understrukit viklen av all del svenska oljeberoendet så snabbi som möjligt reduceras. används stora mängder olja för bostadsuppvärmning i Norriand trols atl vi där samlidigl har väldiga outnyttjade energitillgängar i form av skogsavfall, torv etc. uinylljande av dessa energilillgångar är angelägel ur såväl sysselsättnings- som valuiasynpunkl och innebär samlidigl en påtaglig minskning av vårt oljeberoende. När det nu är sä lyckligt all de aktuella 50 energirävarorna i påtaglig grad är koncentreradelängs är del angeläget att snabbt rustaupp den och dess bibanor så att den kan fylla sin viktiga roll i framliden altvara etl energisnäll transportalternativ mellan producent och konsument. Närdet gäller invesleringarna i kan vi i inle delamajoritetens uppfattning alt man nu skall satsa pengar på etl dubbelspårÄlvsjö-Flemingsberg. Tvärtom menar vi att en projektering av ett nytt dubbelspärpå sträckan med all sannolikhet kommer all medföra enförsening av byggnationen av stationen vid . Vi finner delangelägel att skyndsamt utreda och i samråd med landstingpresentera förslag som innebär all byggnation av stationen vid kanske utan alt sparsystemet dubbleras. Den kapacitetsökning som kan erfordras påSL-nätet menar vi kan åstadkommas snabbast och billigast genom ombyggnad avnågra stationsplaiiformar sä atl lunnelbanelågen kan bestå av fem i stället förnuvarande fyra vagnar per lågsält. En sådan kapacitetsökning på bortåt börlillgodose behovet . Fräncenterns sida kan vi inte acceptera statsrådets passiva inställning lillgodstrafik pä . Vi menar att även i dessa fall måste man la mera hänsyntill regional- och sysselsältningspolitiska effekter än till SJ:s företagsekonomiskabedömningar. Vi menar också atl landstingens och kommunernas inställning tillhur godsirafiken i resp. region bör vara ordnad måste beaktas. De av SJaviserade linjetariflerna -liksom f ö. också andra godstaxor -bör sättas så attde kan medverka till all stimulera företagsamhet i glesbygd och till befordranav långväga gods med tåg. Inledningsvis bör man kunna accepteraföretagsekonomiska föriuster vid nya taxor. Inomgodstrafiken är enligt mening en ökad samverkan mellan post. Järn väg,speditions- och åkeri fö retag speciellt angelägen och nödvändig. Vi kan inleheller acceptera atl full ersättning i form av forslingsbidrag till berördafraklkunder skulle kunna utgå endast efter en Järnvägsnedläggning. En avveckling av dessa forslingsbidrag finner viorimlig, eftersom detta skulle leda till en snabb övervältring av statensnuvarande aktuella godstransportförluster på berörda företag, som ju främstligger i glesbygden. Med regeringens förslag lill åtgärder på godstrafikområdetoch med rabattering för storkunder motverkas en aktiv regionalpolitik. Dettakan vi givetvis inte acceptera och har ocksä gett uttryck för delta i enreservation. Taxesamordningmellan olika trafikmedel är givetvis av avgörande betydelse för att förbättrasamarbetet och samordningen även inom persontrafiken. Vi noterar medtillfredsställelse all utskottet ställer sig bakom våra krav på attlänshuvudmännens periodkort och övriga biljetter i förekommande fall skallkunna utnyttjas även pä tågen. Detta gäller även värt krav att en person skallfä samma reskostnad, oavsett om han kan färdas hela sträckan med tåg eller omhan mäste använda sig av tåg, buss och diligens. F. n. drabbas den som måsteutnyttja olika färdmedel för resan av en betydligt högre reskostnad änJärnvägsresenären, även om den totala reslängden är densamma. Föratl järnvägens tjänster skall kunna utnyttjas i ökad omfattning ärdet väsentligt atl rikllinjer för länshuvudmännens ersättning till SJ snarastfastställs. Statsrådet har inle lagil några initiativ, trots atl utskottetlidigare uttryckt önskemål om delta. Det är därför glädjande att utskottsmajoritelenställt sig bakom krav pä ell snabbi utarbetande av allmänna riktlinjerför hur ersättningen till SJ skall regleras, när länshuvudmännen önskar köpatjänster. Detla är en nödvändig förutsättning för att underlätta huvudmännensplanering och för alt ge dem en realistisk möjlighet atl diskutera alternativairafiklösningar i områden med irafiksvaga bandelar. Vid nuvarande förhandlingartas enbart hänsyn lill SJ:s företagsekonomiska bedömningar. Detta är orimligt. Centernmenar atl det bör vara möjligt alt fastställa elt pris per vagnkilometer förSJ:s utnyttjande i lokal- och regionalirafik. I detla bör inte kostnaderna förinvesterat kapital i banvall och spår eller underhållskostnader förbibehållande av desamma ingå. Dessa kostnader påverkas bara marginellt aveventuell lokal och regional trafik, i vart fall på banor där betydandefjärrtrafik förekommer. Priset bör beräknas med utgångspunkt i driftkostnadsamt kapitalkostnad etc. för aktuell vagntyp. Eftersom det striktakostnadsansvaret förde skilda trafikgrenarna i och med dagens trafikbeslulupphävs, finner det också rimligt all regeringen i de fall då dettabedöms samhällsekonomiskt fördelaktigt - något som lorde vara regel -skallkunna sätta dessa taxor lägre än självkostnaden beräknad på angivet sätt,speciellt på sådana bandelar där SJ inte har några kapacitetsproblem inomöverskådlig tid. Riktlinjerna bör vara klara års utgång. Jagövergår nu till att kommentera vägavsnittet i propositionen och betänkandet. Ipropositionen berör föredraganden över huvud taget inte frågan om enskildavägar. Delta är måhända symtomatiskt för regeringens bristande intresse fördenna kategori väghållare. finner del emellertid anmärkningsvärt medhänsyn lill bl. a. den ökande betydelse fördel röriiga friluftslivet som dessavägar för. Glädjande nog haremellertid utskottet enigt ställt sig bakomcenterns krav på etl utlalande i detla sammanhang. Målsättningen bör vara attsuccessivt höja bidragsprocenten och att anslå medel i den takt nyavägföreningsvägar anmäls såsom statsbidragsberälligade. Detär också glädjande när ett enigt utskott ställer sig bakom krav på enökad satsning på utbyggnad och förbättring av del sekundära och terliäravägnätet. Det gäller både med avseende på bärighet och framkomlighet. Detla ärväsentligt, inte minst för atl lillgodose glesbygdsbefolkningens krav på enbättre vägslandard. Härigenom kan man åstadkomma att de regionala skillnadernai vad gäller vägarnas standard utjämnas. På en punkt har tyvärr blivitnödsakad au reservera sig. Vi menar all börgenomsnittligt av de statliga insatserna för investeringar ivägväsendet gå till åtgärder på länsvägnätet för aU snabbi nå de mål utskotietär enigt om. För mig, som redan 1972niotionerade om förbättrade statsbidrag till byggande av cykelvägar, ärdel naturiigtvis en slor tillfredsställelse alt nu kunna notera au elt enigtutskott föreslår atl 20 miljoner avsätts för detla ändamål redan under budgetåret1979/80.