prot · G209111 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:111 §1 Justerades protokollen för den 15 innevarande månad. § 2 Omsäkerhetskontrollen på flygplats Justitieministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1978/79:412, lill kommunikationsministern,och anförde; har frågat kommunikationsministern om det är avsett attSlurups flygplats skall utrustas med moderna hjälpmedel för atl underiälta dennödvändiga säkerhetskontrollen. Frågan har överlämnatstill mig för att jag skall besvara den. PäSturups flygplats ombesörjs säkerhetskontrollen f n. av tolvflygplats-kontrollanter jämte erforderligt antal polismän. Kontrollengenomförs på så sätt alt passagerarna lämnar ifrån sig sitt handbagage varefterde passerar en s. k. porlaldelektor. Deteklorn ger larm om passageraren medförnågol metallföremål. Sturaps flygplats har utraslats med treportaldelekiorer. Närdet gäller handbagaget kontrolleras del på Arianda och , som är våratvä största flygplatser, antingen manuellt, dvs. kontrollanten undersöker självbagaget föratt se vad som finns i det, eller via genomlysning med enröntgenapparat. Man måste emellertid ha klart försig atl den senare metodeninle kan helt ersätta den kontrollen, eftersom vissa föremål inteavtecknar sig på röntgen. PåSturup sker däremot kontrollen av handbagaget endasl manuellt. Enligt vadjag har erfarit finns del inle några omedelbara planer pä att införa röntgenutrustningför bagagekontrollen. Det bör framhållas att flygplatsledningen inte har förtfram några klagomål mot genomströmningstakten av passagerare på . Fränrikspolisstyrelsen har jag erfarit att polisdistrikt, som innefattarSturap, har begärt att två transportband skall anskaffas föratt personalen skall slippa lyfta handbagaget efter kontroll. Dennaframställning prövas f n. inom . I övrigt har det inte frånpolisdistriktet gjorts någon framställning om förbättringar eller störreinvesteringar i fråga om säkerhetskontrollen på . Jagvill tillägga att regeringen uppdrog ål atl, isamråd med luftfartsverket, utreda frågan om en utökad säkerhetskontroll avpassagerare och gods vid inrikes flygtrafik. Enligt vad jag har erfarit kommerhärvid bl. a. utformningen av säkerhetskontrollen och behovet av ytteriigare 9 protokoll 1978/79:110-111 hjälpmedel vid denna päolika häll i riket att undersökas. Somhar framgått av del sagda är frågan om åtgärder av det slag som inte aktuell för regeringen men är föremål för övervägandeninom . SONJAFREDGARDH (c); Jag vill tacka justitieministern för svaret på min fråga, men med tankepå de aktuella arbetsförhållandena på kan jag knappast ansedet tillfredsställande. Jagskall försöka att kort kommentera några synpunkter i justitieministerns svar. Hanbeskriver hur kontrollen genomförs pä . Man lämnar ifrån sig sitt bagageoch går sedan genom porialdelektorn, men om bagagets fortsatta öden sägs ingenting.Det lyfts för hand från olika bord föratt slutligen hamna hos kontrollanternasom sedan har all hanlera och lyfta väskorna när de skall undersöka dem. Dettaär tungt och obekvämt - det gäller inte minst för de många kvinnligakontrollanter som tjänstgör på Sturap. Dessa kontrollanter har framhållit försitt skyddsombud att de efler långa arbetsdagar kan känna onormal trötthet samtha ryggvärk och andra besvär efler hanterandet av väskorna. Justitieministernsäger vidare beträffande kontrollen av handbagaget att denna sker antingenmanuellt eller, såsom fallet är på Arianda och - våra två störstaflygplatser - med hjälp av en röntgenapparat. I det sammanhanget vill jagpåpeka atl har visat en klart ökande trend när del gällerpassagerarfrekvensen. 1976 var antalet passagerare 571 804. 1978 var det 720140. Denna trend kan väntas fortsätta. Enligtsvaret föreligger inte några omedelbara planer på att införa röntgenutrustningför bagagekontrollen på Sturap. Justitieministern framhåller attflygplatsledningen där inte har framfört några klagomål motgenomströmningslakten av passagerare. Skyddsombudet har emellertid vid mer änett tillfälle pekat pä de olägenheter som uppslår och de obehag som främst dekvinnliga säkerhetskontrollanlerna upplever. Man har uppfattat det som ennonchalans från de bestämmandes och styrandes sida att de framförda klagomåleninle har beaktats. Justitieministern säger nu atl en framställning om att fåtransportband f. n. prövas inom . Jagskulle i det sammanhanget vilja ställa frågan -jag hoppas atl jag får återkommasenare i ytterligare inlägg; Vem har egentligen ansvaret för arbetsmiljön påSturap? Är det eller är det luftfartsverket som skall selill atl det finns ordentliga anordningar för den personal som arbetar där? Med anledning av vad sade i sitt inlägg vill jagunderstryka det jag framhöll i svaret, nämligen att den här frågan är underövervägande inom genom den framställning som gjorts frånMalmö polisdistrikt. De synpunkter som anlägger här kommer således altdiskuteras -det är bara det att frågan ännu inle föreligger för regeringensprövning. SONJAFREDGARDH (c): Jag är givetvis glad all frågan har uppmärksammats så till vida att denär under ulredning, men jag har ännu inte fått svar på min fråga om vem somegentligen har ansvaret för arbetsmiljön. Jag skulle också vilja späda pä minfråga med följande; Närkan de Iransportband som begärts i den framställning som rikspolisstyrelsenprövar beräknas vara inmonterade? Om det gäller tekniska anordningar som är av någon större omfattningoch som avser större belopp, så bör framställning om sådana givetvis prövas isamband med budgetarbetet, men är del fråga om ålgärder som inte kostar sämycket är det möjligt alt sådana kan vidtas utan att man behöver anknyta demtill budgetarbetet. Hur del kommer all bli med transporlbanden kan jag intesäga för dagen, eftersom frågan är under beredning inom . Närdel gäller frågan om vem som har ansvaret för själva arbetsmiljön, så kan jagfaktiskt inte svara på detta på rak arm, men ansvaret för personalen vidsäkerhetskontrollen åvilar . SONJAFREDGARDH (c); Jag hoppas verkligen all frågan om vem som har ansvaret blirklargjord, för det kan inle vara lyckligt om personalen kommer i kläm på grandav all tvä statliga myndigheter är inblandade pä samma arbetsplats. Jag hoppasockså all personalen inte skall behöva avvakta den utredning somjustitieministern lalar om, ulan alt man lidigare skall kunna uppmärksamma ochförbättra förhållandena på Sturap. Jag kan lillägga aU luftfartsverket inte har framfört några önskemål omatt man skall anskaffa ny utrustning för polisens räkning på Sturap, utan mananser att det fungerar väl med nuvarande ordning. Däremot är det, somjagframhöll i milt svar, aktuellt med en framställning från polisdistriktet, ivilken man klagar över att arbetet är tungt och begär att iransportband skallanskaffas. Det är den framställningen som föreligger för bedömning avrikspolisstyrelsen. SONJAFREDGARDH (c); Det är bara bra att man skall beakta detta och se lill all någontinggörs snarasi möjligt. Det vore beklagligt om ett ambitiöst skyddsombud känneratt man inte uppmärksammar de klagomål som Alla är vinumera ense om atl all arbetsmiljö skall vara sä riskfri som möjligt. Överiäggningenvar härmed slutad. § 3 Om taxeringsorganisationen i första instans Budget- och ekonomiministern erhöllordet för att besvara () anmälda fråga, 1978/79:401,och anförde; har frågat mig vilka åtgärder som kommer all vidtas föratt säkerställa att riksdagsbeslutets intentioner beträffandetaxeringsorganisalionen i första instans blir respekterade vid kommandebeslutstillfållen i fråga om indelningen i taxeringsdistrikt. EnliglRune har det förekommit atl länsstyrelserna års taxering istrid mot intentioner beslutat om indelning i taxeringsdistriktulan alt förtroendemän deltagit i beslutet. Vidare har enligl taxeringsnämnder inte inrättats i en del fögderier, utan dessanämnder har i stället underställts . Länsstyrelsenbeslutar om indelningen i taxeringsdislrikt. Enligt normal-arbelsordningen förlänsstyrelserna bör beslut i sådana ärenden fattas av landshövdingen eller avchefen för skatteavdelningen. Del ankommer på förtroendemannaslyrelsen altbestämma beslutsnivån. Denna ordning, som har tillämpats sedan en lång lidtillbaka, strider inle mot beslut i fråga om den nyataxeringsorganisalionen. Anledningentill alt man inte har inrättat särskilda taxeringsnämnder i de fögderier somRune syftar på är att granskningsresurserna hos de lokalaskallemyndigheterna ännu inte är fullt utbyggda när det gäller desvårkontrollerade deklarationerna. Del är alltså här fråga om en övergångslösning. Någrasärskilda ålgärder med anledning av indelningen i taxeringsdistrikt inför 1979års taxering är enligt min mening inle påkallade. Jag tackar budget- och ekonomiministern för svaret. Anledningentill min fråga och miu agerande är att skattecheferna i de olika länen har enmycket uttalad strävan att centralisera granskningsarbelet, varigenom ettstörre antal tjänstemän ställs direkt under dem vid länsstyrelserna. Mol denbakgranden motionerade jag om aU man skulle ha särskilda taxeringsdistrikt inomvarje fögderi, och vidare krävde jag att förtroendemännen vid länsstyrelsenskulle få tillfälle all la ställning lill hur man bör dela in länet. Pä dessamotioner svarade utskottet: "Även om det slutliga ansvaret i många fallkommer au åvila skattechefen, föratsätter utskottet aU frågorna generelltkommer alt lösas i samförstånd med och ." Jag vill baranotera atl ett sådant samförstånd icke har kommit lill stånd. Förtroendemännen haralltså inte, som utskottet förutsätter, fått någon insyn. Närdel gäller vem som skall vara ordförande och liksom sköta distrikten säger nustatsrådet att granskningsresurserna i de aktuella fögderierna inte är fulltutbyggda. är alltså skälet till atl man har knutit dem tilllänsstyrelsen. Det gäller så slora fögderier som fögderi, som harbara två distrikt som båda är anslutna till . Vidare får Orastskommun en ordförande från . Belräffande kan nämnas atl bådadistrikten ansluts till . Ordförandena tas från ochGöteborg. har elt distrikt och där tas ordföranden frän Uddevalla.Detta leder just till del somjag uttryckte farhågor för i min motion, nämligenall del kunnande och den lokalkännedom som den lokala skattemyndighetenrepresenterar inle utnyttjas i granskningsarbetet och att de personer som blirlaxerade i särskilda distrikt inte får den bättre möjlighet lill kontakt somblir följden, om man har en ordförande boende och tjänstgörande i så näraanslutning som möjligl lill den aktuella kommunen. Jagvill bara säga all statsrådets svar vittnar om en utomordentligt dåligplanering när del gäller alt ge de lokala skattemyndigheterna de nödvändigaresurserna - när det i väldigl mänga fall visar sig alt man inte har kunnatfölja beslutet. Jag menar därför atl det krävs åtgärder från båderiksskatteverkels och länsstyrelsernas sida för alt ge de lokalaskaltemyndigheterna de resurserna. Är budgelministern beredd att tillse attsituationen vid de lokala skattemyndigheterna förbättras redan nästkommande är,så all vi inte än en gång får höra att man har anknytning till länsstyrelsernai stället för till de lokala skattemyndigheterna beroende på all de senare inlehar fullt utbyggda resurser när det gäller särskilda taxeringsdislrikt? Låt mig än en gång betona all förtroendemännen, i enlighet medlänsstyrelsernas beslutsordning, har delegerat till skattechefen att besluta.Det är alltså av förtroendemännen fattal beslut som ligger till grand för debeslut som sedan har fattats i konkreta fall. Dethar under loppet av skett en mycket omfattande omorganisation avtaxeringsarbetet i första instans. I samband med det har också skett enbetydande förstärkning av de resurser som taxeringsorganisalionen arbelar med.Att det vid en sådan omfattande omläggning tåren viss lid innan organisationenär fullt utbyggd, innan alla tjänster är inrättade och tillsatta och innan allpersonal är intrimmad på nya uppgifter, del irorjag ändå all vi får haförståelse för. 1979är det första intrimningsåret i den nya organisationen, och jag har anledningaU tro au vi skall klara detta intrimningsär pä eu bra sätt men aU vi skallkunna gå in i 1980 med ännu bättre förutsättningar. Jagser alltså inte skäl att just nu vidta några extra åtgärder. Jag tror att vimed tillförsikt kan se an taxeringsarbele. Jag utgår också från attlänsstyrelserna följer intentioner. Ombeaktande av blyhalten vid statlig upphandling av bensin Jag tackar för det svaret. Del poängteras nu alt förtroendemännen ilänsstyrelserna har delegerat beslutanderätten. Det har de säkerligen gjort,men det skedde utan tvivel långl innan gjorde del aktuellauttalandet, vilket enligt mitl sätt all se borde ha föranlett en omprövning avde gamla delegalionsbestämmelserna. Den omprövningen har inte skett, och mankan fråga sig vem som bär ansvaret för det. Jag anser atl skattechefen, medhänsyn till vad uttalat, borde ha ansett det angeläget altunderställa förtroendemannanämnden i den frågan för nyttställningstagande till huruvida man även i fortsättningen skulle delegerabeslutanderätten till landshövdingen eller inte. Iövrigi skall jag inte utvidga min argumentation. Jag tar statsrådets uttalandesom ett löfte om insatser för att sä snabbi som möjligt förbättra läget. Enliglmitt sätt att se är det väsentligt alt man förbättrar möjligheternatill personkontakt mellan de granskade och dem som skall granska och samtidigtpä bästa möjliga sätt utnyttjar den otvivelaktigt goda lokalkännedom som finnsrepresenterad vid de lokala skattemyndigheterna och som underiältar granskningsarbeletväsentligt. Överläggningenvar härmed sluiad. § 4 Om beaktandeav blyhalten vid statlig upphandling av bensin Budget-och ekonomiministern erhöll ordet för atthesvara {s) anmälda interpellation, 1978/79:153, och anförde: har i sin interpellation ställt följande fråga lill mig; Ärbudget- och ekonomiministern beredd att inom ramen för upphandlingsförordningenuppmana statliga verk och myndigheter all vid inköp av bensin inte endast tahänsyn lill priset ulan att det avgörande skall vara atl bensinen har denlägsta blyhalten som finns i marknaden? Underden senaste liden har frågan om bly i bensin debatterats intensivt blandallmänheten och i massmedia. Ämnet har också behandlats underdelta vårsession. Jag tänker då på frågorna av omövergäng lill bly fri bensin och av om användning av lågblybensini statsförvaltningens bilar. Dessa bägge frågor besvarades sä sent som månad av jordbruksministern. Jagavser här inte att gå närmare in på regeringens allmänna inställning till bly ibensin utan får i denna del hänvisa lill jordbruksministerns lidigare svar. Jagviil i stället mera i detalj gä in pä de statliga myndigheternas upphandling avbensin och de regler som styr denna upphandling. Statligainköp av bensin avser i huvudsak drivmedel till den slalliga molorfordonsparkensaml lagring inom ramen för den ekonomiska försörjningsberedskapen. av personalbilar och lastbilar utgör en liten andel av dettotala antalet fordon av della slag i . Uppskattningsvis uppgår antaletstatliga fordon i aktivt bruk till någrp procent av det totala antalet, som fn. kan beräknas till omkring tre miljoner. Den bensin som beredskapslagras äravsedd alt användas för prioriterad trafik och transport under kristid. Dellalager omsätts och förnyas fortlöpande. Upphandlingav bensin sker i enlighet med de allmänna riktlinjer som gäller för statligupphandling. Dessa riktlinjer godkändes av (prop. 1973:73,FiU 1973:27, rskr 1973:190). Den gällande upphandlingskungörelsen (1973:600),som har utfärdats med stöd av dessa riktlinjer, föreskriver bl. a. altmyndigheterna särskilt skall bevaka att kraven pä kvalitet och prestanda inteställs högre än vad som i varje särskilt fall behövs. Myndigheterna skall vidupphandling utnyttja förefintliga konkurtensmöj-ligheler och även i övrigtiaktta affärsmässighet samt behandla anbud och anbudsgivare objektivt. Avstegfrån dessa principer föratsätter regeringens särskilda medgivande. Enligtmin uppfattning är det viktigt alt värna om dessa upphandlings-kungörelsensallmänna principer för att säkerställa effektivitet vid statlig upphandling.Dessa leder till att olika faktorer måsle vägas mol varandra, att kostnader ochbehov måste prövas inför varje upphandlingsbeslut med sikte pä vad som är meständamålsenligt i det enskilda upphandlingsfallet. Härigenom ökar möjligheternaatl få bästa möjliga utbyte vid upphandlingen, vilket knappast torde bli falletom man skulle föreskriva all en bestämd faktor alltid skall vara avgörande-exempelvis atl lägsta blyhaltiga bensin alllid skall upphandlas, oberoende avvilka andra fakiorer som kan föreligga i ett aktuellt fall. Dennafråga bör också ses i ett vidare sammanhang. Regeringen arbetar, somjordbruksministern påpekade , för alt minska blyet - liksom andrafariiga ämnen - i bensin genom all sänka de högsta tillåtna gränsvärdena vidförsäljning av bensin på den svenska marknaden. Detta innebär ett val avgenerella medel för alt åstadkomma förändringar i en önskad riktning inom dettaområde. Enligtmin åsikt är detta en mer verkningsfull handlingsväg än ensidiga, isoleradeåtgärder inom den statliga sektorn. Jag har redan lämnat vissa uppgifter om detstatliga fordonsbeslåndel. Del är uppenbart atl miljöeffekterna av en övergänglill lågblybensin för detta torde bli relativt liten. Vidare kanavsättningssvårigheter uppstå vid omsättning av beredskapslagren ombensinsorter skulle upphandlas, som sedan bara kan få begränsad användning medhänsyn lill att fordonsparken ännu inte är anpassad till just dessa sorters bensin. Jagär följaktligen inte beredd att lämna de upphandlande myndigheterna någonsärskild uppmaning i vad gäller inköp av bensin än den att följa den gällandeupphandlingskungörelsen. Ombeaktande av blyhalten vid stattig upphandling av bensin Ombeaktande av blyhahen vid statlig upphandling av bensin Jag ber alt få tacka budget- och ekonomiministern för svaret på mininterpellation. Jag kan konstatera alt budget- och ekonomiministern har svaraimyckel klart. Det finns ingel i svarei som gör att man behöver fundera över vadsom är meningen. Sä långt är allt gott och väl. Men litet förvånad är jag överbudget- och ekonomiministerns kategoriska nej till all ge de upphandlandemyndigheterna uppmaningar pä det sätt som framgår av min fråga. Detförhållandel alt, som del heler i svaret, antalet statliga fordon i aklivi brukbara uppgår lill några procent av del lolala antalet kan väl inle vara enanledning till att inte göra något. Altsedan, som budgelministern gör, redogöra för de riktlinjer som gäller förmyndigheterna och använda det resonemanget som en motivering för atl inleföreskriva lägsta blyhalt i bensinen är faktiskt enligt mitl sätt att sé inlespeciellt förnuftigt. Det sägs ju i svaret "all myndigheterna särskiltskall bevaka alt kraven pä kvalitet och prestanda inle ställs högre än vad somi varje särskilt fall behövs. Myndigheterna skall vid upphandling utnyttjaförefintliga konkurtensmöjligheter och även i övrigt iaktta affärsmässighetsamt behandla anbud och anbudsgivare objektivt." Jag menar alt nya faktaom fariigheter i produkter naturligtvis också bör ge myndigheterna ett ansvaratt la bort de farligheterna, eller i varje fall begränsadem pä ett sätt som ligger inom möjligheternas ram för resp. myndighet. Attstatsmakterna inte använder sina möjligheter atl begränsa hälsorisker är nogför de flesta människor svårt atl begripa. Speciellt mol bakgrund av atlriksdagen har beslutat att bestämmelser om en lägre blyhall skall införas fr.o. 1981 borde det väl ändå sägas, alt om möjligheler finns att göranågonting lidigare, så är det ur samhällssynpunkl en nödvändig åtgärd. Vi har bensinsorter med låg blyhalt som mycket väl kan användas i näsian samtligabilar. Det är endast i extremfall som man inte kan använda dessa bensinsorter. Detkan inle vara budgelministern obekant att just frågan om bensinens negativainverkan i tätorterna är under verkligt intensiv debatt och alt människorkänner osäkerhet och kräver att någol skall göras. Budgelministernanför atl ett val av generella medel för all åstadkomma förändringar i önskadriktning inom det här områdei är det som regeringen förespråkar. Det är bra,men del kommer inte förrän om , och fram till dess är det väl ändårätt rimligt all man gör vad man kan. Och del ena behöver ju inte förskjuta delandra. Men budgelministern säger att det enligl hans åsikt är en merverkningsfull handlingsväg att välja detta generella medel än att väljaisolerade åtgärder inom den statliga sektorn. Ja, del är väl helt klart alt delär, men skulle det ha varit nyttigt, inte minst som ett föredömeför andra, att begränsa miljöriskerna i trafiken. Men jag kan konstatera allintresset för atl inom del möjligas ram begränsa de här miljöfarorna inle finnshos , och del är faktiskt en myckel viktig upplysning. Budget- ochekonomiministern : Herr talman! Jag skall ge enännu viktigare upplysning, nämligen att den allmänna inriktningen - somjordbruksministern har sagt häri kammaren-äratt så snart del någonsinär möjligt minska blyet liksom andra fariiga ämnen i bensin genom att sänka dehögsta tillåtna gränsvärdena. Det är det som är del centrala - atl så snart detnågonsin är möjligt nå fram lill delta mål. Självfalletär det rimligt alt göra vad man kan, och del har statliga myndigheter ocksåmöjligheter alt göra, men det är också betydelsefullt all följa denupphandlingskungörelse som har beslutat, och del innebär att vi inteskall låta en enda faktor alltid vara avgörande. Blyet är en faktor som skallvägas in bland andra när myndigheterna fattar sina inköpsbeslul. Vad jag alltsåinte vill medverka till är all ge anvisningen alt en enda faktor vid allabeslut skall vara den enda avgörande. Jag tror alt myndigheterna är välmedvetna om den uppfatining och den allmänna inriktning som regering ochriksdag har och all de alltså väger in detta bland andra faktorer när de fattarsina inköpsbeslut. Ombeaktande av blyhalten vid statlig upphandling av bensin säger atl det är viktigt all så snart som möjligl sänkagränsvärdena. Ja, visst är det viktigt. Men fram lill dess att sänkningen skerär det väl också viktigt atl man gör vad man kan för alt begränsa blyutsläppelså mycket som möjligt. Vivet atl människor är oroliga för del här. Vi vet alt det är vissaktiviiet i därför alt man är rädd för sin miljö. Då är del väl ändårätt rimligt alt man inle gör som och bara säger atl vi skallfölja upphandlingskungörelsen. När statsmakterna har möjligheter att förändraden kungörelsen pä sä sätt att trafiken släpper ul mindre bly i tätorterna -och mindre bly över huvud laget, eftersom det ju inte är enbart tätorterna sombesväras av della elände - borde del väl vara rimligt alt regeringen i varjefall ger på hand att den kommerall utfärda direktiv lill de upphandlandemyndigheterna att dessa vid den statliga upphandlingen skall göra vad de kanför atl begränsa blyet i bensin. Vi känner till skaderiskerna med blyet, ochdet borde då vara rimligt att också statsmakterna tar hänsyn lill del här. Budget-och ekonomiministern ; Herr talman! Jag vill ändå i första handsatsa på det som är mera verkningsfullt, nämligen generella insatser för allminska blyhalten, LARSULANDER (s); Bara helt kortfattat: Det ena behöver inie förskjuta del andra. Överiäggningenvar härmed slutad. Nr 111 §5Föredrogs och hänvisades den Propositioner 1978/79:108 till socialutskottet /79:134 lill finansutskotlel §6 Föredrogs och hänvisades 1978/79:2226-2228 lilltrafikutskottet 1978/79:2229mom. 2 b och d till civilulskottet iövrigt till näringsutskottet /79:2230-2237 till utbildningsutskottet1978/79:2238-2240 lill arbetsmarknadsutskottet /79:2241 och 2242 lillförsvarsutskottet /79:2243 till kulturutskottet /79:2244 tillnäringsutskottet /79:2245 till socialförsäkringsulskoltet §7 Föredrogs och bifölls Interpellationsframställning 1978/79:167 §8 Pä hemställan av talmannen beslöt kammaren att ajournera sinaförhandlingar lill , då de till dagens bordläggning anmälda utskoitsbetänkandenaväntades föreligga. §9 Kammarens förhandlingar återupptogs . §10 Anmäldes och bordlades Propositioner