prot · G209126 · 1978-12-31 00:00:00 — Detfinns ytterligare en aspekt på den här frågan som berörde ien moiion : Om det skulle lämnas felaktig eller ensidig informationvid en utfrågning inför ett utskott är risken mycket stor att den inte rättastill; ingen i utskottet är kanske tillräckligt insatt i ämnet för att kunnamotsiiga vad som framförs, och den utanför utskottet som eventuellt harkompletterande fakta att komma med har ingen aning om vad som har sagts iutskottet. Del är alltså delvis fråga om en säkerhetsspärr, om att se till attde informationer ulskoltel har är riktiga. Närman går igenom della är del svårt alt se vilka argument som kan finnas motoffentliga ulskotlsutfrågningar. De brukar uppriktigt sagt hålla sig mest påkrångelplanet. Del är krångligt, del behövs inte, och det skulle ändra på såförfärligt myckel! Man tycker det är ganska bekvämt som man har det, och dåskall man inte ändra pä det i onödan. Jag tycker det är etl ytterstotillräckligt argument, herr lalman, och yrkar därför bifall till reservationnr 2. (vpk): Till säregenheterna i riksdagsarbetet val hör onekligenatt kommunisterna inte haft samma möligheter som övriga partieratt delta i utskotlsarbetet. Den regel som tillämpades under enkammartiksdagensförsta två valperioder upphörde att fungera val. Det gick inlelängre alt få till stånd en överenskommelse som innebar alt vpk erhöll detantal utskottsplatser som svarade mot partiels riksdagsre-presentalion. Denregel som tillämpats fanns inte införd i riksdagsordningen. Första året efter1976 års val var vpk helt orepresenleral i utskotten. erhöll partietsuppleanter i 12 utskott. Suppleanterna saknade dock yttranderätt liksom rättatt foga reservation till utskottsbetänkanden. tillämpar utskottenyttranderätt, men fortfarande saknas möjligheten all foga Denhär situationen har varit till mycken irritation för kammaren. Från vpk har vidock gjort vad som varil möjligl för alt lösa problemen. Därför har vi - iavvaktan på en reglerad ordning för utskottsvalen - accepterat provisoriskalösningar. Dessa har dock stupat på motstånd från andra partier. Fråganom utskottens sammansättning har varit uppe till flera behandlingar här ikammaren. Någon rimlig lösning har dock inle nåtts. Arbets-formsulredningensförslag, som behandlas, var del mesta man kunde uppnå i detta skede. Meninle ens en rekommendation om en rimlig lösning av ulskottsrepresentationen harkunnat åstadkommas utan reservationer från konservativt håll. Sombakgrund till dagens ärende vill Jag erinra om att det uttalande avgrundlagberedningen som åberopas i motionen av m. fl. moderater,ingalunda är det enda som sagts i denna fråga. Motionärerna åberopar attgrundlagberedningen avvisat tanken på en samtidig fördelning av samtligautskottsplatser. Grundlagberedningen räknade med att styrkeförhållandena ikammaren skulle komma att avspeglas i varje utskott och annal organ. Det kanman väl ändå inte påstå blir fallet, om ett parti med av väljarnaställs utanför utskottsarbetet. Det finns en verklighet som måste beaktas. Menvad motionärerna inte åberopar är den diskussion som fördes i propositionen1970:40 rörande utskottsrepresentationen med utgångspunkt i den dåvarandeulskottsorganisationen med utskott indelade i avdelningar. Då fastslogs att deärenden som skall fatta beslut om måste vara grundligt förbereddainnan de läggs fram för avgörande och att denna beredning ombesörjs i utskott.Del påpekades att lågt antal ledamöter medför att ordinarie ledamot kan kommaalt saknas från parti av icke obetydlig sloriek. Den diskussionen är särskiltaktuell i nuvarande valsystem med den gällande 4-procentsspärten. Vidbehandlingen av förslaget till ny grundlag yrkade vpk i en moiion bl. a. allvarje partigrupp, vilken motsvarade parti som vid valet lill fåttminst av rösterna i riket, skulle äga räll att besätta en plats i varjeutskott, som f ö. förutsattes öka från 15 till 17 ledamöter. Detfinns också anledning alt påminna om del ultalande från (KU 1976/77:36) som godkände, där del bl. a. fastslogs:"Erfarenheterna av arbetet i riksdagsutskotten efter enkammarre-formenvisar att den beredning i utskott som riksdagsärendena underkastats harutomordentligt stor betydelse inte minst ur informationssynpunkt för deenskilda riksdagsledamöterna." Utskotteterinrade om utredningar, föredragningar, upplysningar som inhämtas utifrånliksom om de studiebesök utskotten företar både inom landet och utomlands ochanförde bl. "Motangiven bakgrund är det självfallet av stort intresse för alla de i riksdagenrepresenterade partierna alt della i utskoltsarbetel. Även från allmän synpunktfår del anses mindre lillfredsställande att den nuvarande ordningen för valtill utskott kan leda lill att parti helt ställs utanför Efterall antagit delta ullalande borde det ha varil möjligl att finnaformer för att skapa en ordning som ger rättvis representation i utskotten foralla partier. har dock haft slora svårigheter all nåenhet om en sådan lösning. Olika modeller har studerats. Nackdelar har funnits,dock inle så slora som nuvarande orimliga ordning innebär. Utredningen stannadevid en rekommendation lill partigrupperna om att proportionell fördelning avdel totala antalet utskottsplatser i enlighet med partiernas styrkeförhållandeni bör eftersträvas. Det fanns stor majoritet för denna rekommendation,men etl par reservanter. Iett särskill yttrande lill utredningen harjag hävdat vpk:s uppfattning attvarje parti som vid valet till fått av rösterna i riketskall äga rätt till representation i utskott. Enligl vpk:s mening bordeändringar i riksdagsordningen i enlighet härmed ha föreslagils. För attmedverka lill en lösning av den nuvarande orimliga situationen i fråga omutskottens sammansättning biträdde jag dock rekommendationen till partigrupperna,även om jag fortfarande anser alt partiernas representation i utskotten börregleras i riksdagsordningen enligl den angivna principen. Konstitutionsutskottetställer sig bakom rekommendationen lill partigrupperna, bortsett frän tvåmoderata reservanter. ställningstagande är märkligt.Reservanterna söker bygga under sin negativa hållning med olika skäl. Man anför att det kan bli problem vid voteringarnai kammaren, om inte majoritelssidan är garanterad majoritet i utskotten. Medvetet"glömmer" man del faklum att kammaren alltid beslutar om utskottensförslag, att vi länge hade en situation med stor ovisshet om majoriietsförslageller reservationer skulle vinna under den s. k. jämviktsriksdagen, liksom attdagens situation sannerligen inte ger uttryck för vad som är majoritelssidan. Detförhållandet att utredningen talat om all valberedningen i vissa fall kanbehöva modifiera metoden las som intäkt för all den har brister. Man söker t.o. m. konstruera elt problem i all ledamöier ur en partigrupp under pågåenderiksmöte kan bryta sig ul och konstituera en egen grupp - vad nu det problemetskulle ha för särskild betydelse just vid en tillämpning av utredningensrekommendation! Reservaniernayrkar bifall lill motionen 2217. Vad vill dä den molionen? Jo, den hemställeratt inte godkänner vad utredningen uttalat angående sammansättningenav utskott. Med andra ord vill motionärerna och reservanierna attnuvarande orimliga ordning i fråga om partiernas uiskottsrepresentaiion skallbestå. Utredningen har dock sökt finna en lösning på problemet. Del kan mandäremoi inle säga att molionärerna och reservanterna gjort. Jagyrkar, herr talman, bifall lill förslag och avslag påreservaiionen rörande sammansättningen av utskott. Etl par ord om propositionsavlämnandet till . Utredningenkonstaterar att de otillfredsställande förhållanden som rådde före 1976kvarstår. Jag vel inte hur många uttalanden som gjorts, bl. sambandmed granskningsarbete, utan att någon bättring kommertill slånd. Om utredningens formuleringar inle hade skrivits utan enmånad senare är del väl fråga om, om inle tonen hade skärpts. Det har varit enminst sagt bedrövlig ordning . arbetsformer måste gällaledamöternas möjligheler att över huvud taget pröva regeringsförslagen. Enregerings försök att framställa sig som handlingskraftig får inle la sigsådana uttryck all möjligheter au pröva förslagen sätts ur spel.Men, herr talman, till detla problem återkommer vi isamband med granskningsarbetet. har i stort sett enhälligt tillstyrkt de förslagoch rekommendationer som översynsulredningen under ledning av talman harlagt fram. Undantaget är, som har nämnts, rekommendationen om val avutskott. Jag beklagar att vi inte har kunnat uppnå enighet på den punklen varesig i utredningen eller i utskottet. Minoritetenhar inte heller lagt fram några konstruktiva förslag. Den har bara sagt nejtill alla de förslag som har presenterats. Den tar ingen hänsyn till denerfarenhet som vi har vunnit under del senasle året av ell syslem där elt partisom har nått inle har varil företrätt i utskotten. Den rider på alldel skall finnas en överensstämmelse mellan kammarmajoriteten ochuiskotismajoriielen, resonemang förutsätter all man har fasta majoriteteri kammaren och i utskotten. Finns det inga sådana fasta majoriteter går detaldrig att uppnå en sådan överensstämmelse. Jagfick länge under debatten om detta höra att regeringen alltid skulle hamajoritet i utskott. Ja, var och en kan konstalera att den nuvaranderegeringen har ingen sådan majoritet, och jag har inte märkt att någon harskyndat sig att begära utträde ur utskotten för att tillförsäkra den nuvaranderegeringen denna majoritet. Det förslår jag myckel väl, därför att vi häller pådet proportionella systemet. Men när man valde ulskollsrepre-sentanter efter1976 års val kunde man inle heller förutse den silualion som vi har , ochföljaktligen kunde man inte sammansätta utskotten utifrån denna. Med detnuvarande systemet med hoppande majoriteter kommer man i den situationen att änhar vissa kombinationer av partier majoritet i utskotten och kanske får demajoritet i kammaren, än är det andra kombinationer av partier som bildarmajoritet i utskotten och som kanske också har majoritet i kammaren - men omdet vet man ingenting. händer det att utskott lider nederiag i kammaren. Närman vet della och ser följderna här i kammaren av alt etl parti inte ärföreträtt i utskotten och inte där kan utforma reservationer, lyckerjag att manskulle kunna godta denna rekommendation, särskilt som man inte har någontingannal all rekommendera. Utfrågningarnainom utskotten har vi diskuterat . gick på denlinjen att del skulle vara sä intressant all få inblick i vissa utfrågningarinom ell utskott som han inle själv tillhör. Del intresset kan säkert finnasfrån kammarens ledamöier, men hur skall della ordnas? Skall man då ställa in vissaulskollssammanträden för att ledamöterna där skall kunna sitta vid väggen inomandra utskott och där lyssna? Eller är det meningen att utfrågningarna skall gäul i TV och man skall sitta i TV-rummet och se vad som försiggår i andrautskott? Eller hur skall detla lösas? Är utskotlsutfrågningarna offentliga fårju vem som helst gå dit, men jag tror inle att det i någon större utsträckningblir möjligl för kammarens ledamöier att besöka dessa. Del bör också varamöjligt att i allmänhet få utskrifter av dessa utfrågningar så att man kan läsadem iefterhand. Jag lycker att man för litet begagnar sig av den möjlighetenvid ulskotlsutfrågningar som gäller offentligt material. Närdel sedan gäller massmediernas intresse harjag märkt att det mer och mer bliren uppsökande Journalistik från deras sida. Förelrädare för press, radio och TVgår direkt till de personer de önskar intervjua. De behöver inle utnyttja ossriksdagsledamöter som någon mellanhand. Vadbeträffar detla speciella skäl, som anförde, att det skullefinnas möjligheter att kontrollera om utfrågningarna vore offentliga, så trorjag nog att utskoltsledamöterna i allmänhet väl behärskar de frågor sombehandlas inom deras utskott. Nuhar man föreslagit en grundlagstext,och meningenärvälaitman vill ha denantagen. Men motionärer och reservanter gör ingenting för att tala om hur depraktiska problemen skall lösas. Det bör man nästan ha skyldighet att göra närman lägger fram en grundlagstext som man menar skall antas av kammaren. Detkommer t. o. m. att uppstå lokalproblem om man skall ha sådana utfrågningar iflera utskott . Det kan inte vara meningen att bara förelrädare förmassmedierna skall släppas fram. Utfrågningarna skall väl också vara öppna förallmänheten, och då bör allmänheten i rimlig omfatining få plats där. Menframför alll slår vi inför ell svårt problem beträffande riksdagensarbetsformer i övrigt som inte har berörts. Öppnar vi möjligheten föroffenlliga utskottsutfrägningar på det sätt som föreslagits i reservationen, ärvi också skyldiga att genomföra en annan planering av arbetet här i riksdagenän vi f n. har. Det blir då en inriktning på vad som kan betraktas som publiktinlressant,och den malningav ärenden som försiggår i utskotten blirdel svårtatt få tid lill. Jag hade inle tänkt ta upp frågan om öppnande, men när ;Schött lade etl ord för det särskilda yttrande som moderalle-damöterna harfogat lill beiänkandei så skall jag göra del. Jag har uppfattal alt kärnan idetla särskilda yttrande är den sista meningen, den vädjan man där gör tilltalmannen: "Enligl vår mening vore det önskvärt om talmannen villeöverväga att i huvudsak återgå lill tidigare ceremoniel vid öppnandeoch föriägga huvuddelen av ceremonierna lill rikssalen." Självfalletkan man komma med sädana vädjanden, men får jag då påminna om all riksdagen1973 på förslag av konslilutionsulskollet gjorde elt uttalande som innebär attdet inle är möjligl för talmannen all överväga del som vill.Utskottet skrev: "Utskottet anser ilikhet med vad som anförts av grundlagberedningen all riksdagensofficiella öppningshöglidlighel bör anpassas till det mönster som gäller i etlparlamentariskt statsskick. Var öppningsceremonin skall äga rum regleras inte iRO:s huvud- eller tilläggsbestämmelser. Utskottet utgår, liksomgrundlagberedningen utan meningsskiljaktighet gjorde i sin motiv-text, frän attceremonin normalt förläggs till plenisal." Fråganom propositionsavlämnandet ber Jag att få återkomma lill . Ochnågon gång skall vi också diskutera vårval, statsbudgeten och andrasådana frågor. Jag ber att få yrka bifalltill utskottets hemslällan på samtliga punkter. TORKELLINDAHL (fp) kort genmäle: I mitt förra inlägg konstaterade Jag med glädje att ett allvarligtmissförstånd vad det gäller offenlliga ulskoltsuifrägningar hade försvunnitsedan förta året. Av anförande lyckerjag mig nu kunna utläsaatt motståndet börjar minska en aning. talar man mest om praktiska problem,exempelvis om hur man skall kunna lösa frågan om hur kammarens ledamöter skallberedas tillfälle att tadel av utfrågningarna. Man diskuterar också hurlokalfrågorna skall kunna lösas och pekar på att detta fordrar en annanplanering. Jag häller med om att en ordning med offenlligaulskoltsuifrägningar naturligtvis innebär att vi får vissa praktiska problem.Det vore ju underligt annars. Men mot dessa praktiska problem - i det härfallel tror jag att de är av en sådan storleksordning att vi nog skall kunnaklara av att lösa dem - har vi att ställa det principiellt vikliga som ligger iatt allmänheten skulle kunna få möjlighet att på etl annat sätt följa dendiskussion vi har här genom att den får ta del av vårt beslutsunderlag. Jagtror att detta är en viktig sak för demokratin. Vi ledamöter har genommassmedias medverkan lilel lättare att följa med vad som händer i andra utskotti intressanta frågor, och de praktiska problemen i samband med detla skall vinog kunna klara av. () kortgenmäle: Jag förslår mycket väl all vill ha till slånd en ändringi nuvarande ordning. Däremoi är jag någol överraskad över all representanterför övriga partier icke har velat acceptera den inställning .som man hade inomgrundlagberedningen. Där behandlades frågan om utskottens sammansättninggrundligt, och Jag är förvånad över att man nu inle följer vad som därifrånrekommenderats. Jag vill också erinra om att i den särskildaarbetsformsutredningen, tillsatt av talmanskonferensen, två av våra vice talmänredovisat uppfattningen att någon ändring icke borde komma till stånd och attnågon rekommendation icke borde utfärdas. Närdet sedan gäller frågan om öppnande lyssnade jag med iniresse tillvad ärade herr vice ordförande . Det framgick all öppnande normalt borde förläggas lillriksdagens plenisal. Jag vill då erinra om att i flera av de molioner som vimoderater uttalat vår sympati förbar man framhållit att öppnandet vid början avvarje ny valperiod med fördel borde kunna förläggas till rikssalen. minförsta inlägg nämnde jag någol om hur uppskattad den gamla ceremonin var.Årefter år blir man nu påmind om all intresset från allmänhetens sida förriksmötets öppnande blir alll mindre. Del lyckerjag är olyckligt. HILDINGJOHANSSON (s) kort genmäle: Låt mig först säga lill au jag aldrig har uppfattatftågan om utskottsutfrägningar annal än som en fråga som rör praktiska problem.Det är ingen ny ståndpunkt. Jag har svårt all se det principiella i dennafråga. Däremot bör vi, innan vi genomför en grundlagsändring på denna punkl,ha klan för oss hur problemen skall lösas. Del har inte presenterats någonsådan lösning. Närdet sedan gäller frågan om ulskollssammansällningen vill jag erinra om alt viredan vid tillkomsten av enkammarriksdagen fakliskl praktiserade den ordningen,trots all grundlagberedningen inte ville skriva in delta i någon grundlag. Nusäger oss erfarenheten att det innebär svära problem för , om ellparti som har inte blir företrätt i riksdagsutskolten. Dådel slutligen gäller frågan om högtidliga öppnande vill jag sägatill vännen : Rid inte på ordet normal i fråga om eltslåndpunktslagande som innebär att man skall kunna gä lillrikssalen! När man skrev sä var bakgrunden all plenisal inte varanvändbar pä grund av t. ex. reparationer, men sådana behöver vi väl knappastordna . Det skulle ju bli en helt annan ordning, om man följdeLars ;5chötis rekommendationer. TORKELLINDAHL (fp) kort genmäle: Jag är glad för att nu öppet deklarerade att han inlehar några principiella invändningar mot offenlliga ulskollsutfråg-ningar, menJag är ledsen för all jag inie uppfattade honom så . Jag får välsjälv ta på mig skulden för detla. Del är emellertid glädjande attöverensstämmelsen mellan våra åsikter är siörre än jag trodde. Finns baraviljan skall vi nog kunna lösa de praktiska problemen i det här sammanhanget. LARSSCHÖTT (m) kort genmäle: Till vännen vill jagdä ställa frågan: Har inte också han märkt att intresset för riksmötetsöppnande har minskat, och finner inte också han della beklagligt? Det är ju ivåra dagar så populärt all lala om folkomröstning. Om vi teoretiskt tänker ossatt man fick ställa lill med en folkomröstning om vilken form för riksdagensöppnande som den svenska allmänheten önskar - den gamla ordningen eller den nya- råder det enligl min uppfattning inget tvivel om hur den folkomröstningenskulle utfalla. () kortgenmäle: Jag är inte lika övertygad som om utgången av en sådanfolkomröstning. Varje folkomröstning måste föregås av informalion. ochblir svenska folkel informerat om all i praktiskt lagel alla länder öppnaspariamenlet i parlamentets plenisal, måste folket fråga sig, om det finns någrasärskilda skäl lill all sä inle skall ske i , Varför skall interiksdagen öppnas i egen pleni-sal? Naluriiglvisvill vi alla all intresset för skall vara ston, men jag tyckerpersonligen all del är någol felaktigt all skapa delta iniresse genom all låtadrabanter stampa in. Det bör ändå vara normala verksamhet och debeslut fattar som skall väcka iniresse. Förstevice talmannen anmälde att anhållit att lill protokollet fäantecknat alt han inle ägde räll lill ytterligare replik. BERTILFISKESJÖ (c): Riksdagensarbetsformer är självfallet av stort intresse för egna ledamöter ochriksdagens anställda. Därom har vi kunnat läsa, höra och se enhel del i bl. a. våra massmedia. Ledamöter som frivilligt hoppat av detbesvärliga knogei har ägnats omfattande och medkännande kändisreporlage ochblivit mera populära än de någonsin varit under den i verksammatiden. Se där vilka fina själar, har man sagt - äntligen några som prioriterarprivatlivets fröjder framför kvalen i maktens boningar! Någon epidemi har detdock inle blivit. De flesta härdar ul, kandiderar förhoppningsfullt pä nytt,och nya tränger på, ivriga an fä bära sin del av den tyngande bördan. Denprivatisering som massmedia ägnat sig åt i denna fråga, som i så mänga andra,tål dock icke blott att skrattas åt. För många är det naturiigtvis knepigi altkombinera privatliv och offentligt värv på etl lyckosamt sätt, och hurvillkoren för riksdagsarbelet utformas har betydelse för della och därmedkanhända också för rekryteringen. är alltså en aspekt. Denviktigaste aspekten pä frågan om arbetsformer är dock av ett annatslag än vad dessa privata bekymmer föranleder. Utgångspu nklen för en meralångsiktig reformering måste vara att och dess ledamöier skall kunnafullgöra de politiska uppgifterna på bästa sätt, till gagn för riket ochdemokratin. Den som tror att della någonsin skall kunna leda och regelbundet lediga kvällar och lar säkert miste. Menarbetsformerna kan bli bättre än de är nu och de bör bli det - det är heltklart. Förnågra år sedan fick en riksdagsutredning i uppdrag att grubbla över en del avproblemen, och nya frågor har efter hand lagls på uiredningen. Utredningen harunder årens lopp föreslagit en hel del nyttiga ting, som accepterats avriksdagen. Jag skall här inte göra någon uppräkning. Det som hänt är väl känlav ledamöier. Och del som behandlas i del nu aktuellautskottsbetänkandet är utredningens slutbetänkande jämte en del molioner, somrör såväl centrala som perifera ting. InnanJag går in pä reservalionerna och det som sagts av lidigare talare vill jagdock, liksom gjorde, klargöra att Jag inte tror att det går attskapa en rationell och från olika synpunkter acceptabel arbetsordning genom För att della skall kunna åstadkommas krävs det enligt minmening en del ganska genomgripande förändringar. Vad som behöver göras harjagtänkt att inle nu gå in på i detalj. Det framgår av vad jag har sagt i tidigaredebatter som vi år har haft i denna fråga och av en motion som Jagtillsammans med elt par centerkollegor har väckt till årels riksmöie. Molionenhar av - på grund av de besväriiga arbetsförhållandena -skjutils . Det är min förhoppning att den då skall kunna bliutgångspunkt för en ny utredning med vidare direkliv. Somjag framhållit i elt särskilt yttrande till arbetsformsulredningens belänkandeomöjliggör den nuvarande fördelningen av arbetsuppgifterna över riksdagsåret enrationell planering av arbetet för som helhet. Detta i sin tur berorpå att vi 1974 gjorde det misstaget att inte kombinera omläggningen avriksdagsårel med en omläggning av t. ex. budgetår och allmän motionstid. Medden nuvarande ordningen - med start pä hösten, med budgetförslag ochallmän motionstid - följer automatiskt dubbelarbete, ryckighet, enorimlig anhopning av ärenden lill vissa perioder och en rad andra problem. Tilldessa hör den låsning till riksdagsarbelet som under stora delar av åretförsvårar den utåtriktade och kontaktskapande verksamhet som alltid måste varaen viktig del av riksdagsledamöternas uppdrag. Del är främst med en omläggningav det slag som jag har antytt som del blir möjligt att på ett merameningsfullt säll gå vidare med systematiskt inlagda riksdagsfria veckor underriksmötet, vilket jag anser vara mycket angeläget, bl, a. för attriksdagsledamöter skall kunna hålla konlinueriig konlakl med hemorten. Förslagen i arbetsformsutredningens betänkande har i huvudsaktillstyrkts av utskottet. Del innebär bl. a. en uppräkning av stödet lillpartigruppskanslierna. Som vi har hört av den tidigare debatten har moderaternareserverat sig på en punkt. Del gäller ulskottsrepresentationen för småpartier. Del förvånar mig, eftersom del ju är ett tämligen modest förslag, mankanske skulle kunna säga etl moderat förslag.