prot · G20915 · 1978-12-31 00:00:00 — Till bilden hör också atlkonstruktionen av banken ärsådan alt ett land, , har vetorätt när det gällerutlåningsbeslut." Hurlojal tänker den nya folkpartiregeringen egentligen vara mot detta StaffanBurenslam moderata favoritprojekt? Det blir en dålig avstamp för en merfolkpartisliskt inriktad u-landspolitik "enligt socialliberalaidéer", för att nu låna en fras från dagens regeringsförklaring, all här sluta upp kring IDB-medlemskapet. "Fri- och rättigheter bör ges ettännu starkare skydd" heter det också i regeringsförklaringen. Där utlovasvidare "elt aktivt arbete för frihet och rättvisa i väriden". Del görman väl inte genom all stå kvar i IDB? Kanske det blir fler än Per ochBonnie som vid dagens votering vägrar all siödja del moderataIDB-engagemangei? Jagläser i för atl i går diskuterade problemetfrån principiella utgångspunkter vid ett seminarium på . Jag citerar DN: "Wirmark undrade över när politikerna skallgripa in i ett skede där enskilda storföretag riskerar alt agera på ett sådantsätt att den officiella utrikespolitiken motverkas eller underordnasstorföretagens agerande." Är inle IDB-medlemskapet ett exempel på hurutrikespolitiken underordnas storföretagens agerande? Är bereddall gå från principresonemang till konkret politisk handling vid dagensvotering? med tre rösters majoriiei gav fullmakt alt ansluta lill IDB, skedde det med vissa klaraförbehåll från näringsutskotlets sida. Dessa förbehåll var nödvändiga för attfå 14 centerpartister här i kammaren att rösta med regeringen. Utskotletförutsatte "alt regeringen under förhandlingsskedet ytterligare analyserarde aktuella omständigheterna och värderar de tecken på positiva förändringar iIDB:s politik som åberopas i propositionen". Enrepresentant förde 14centerpartisterna som var ewo/IDB-medlemskap men som ändåröstade/o/-tolkade i kammardebalten dessa villkor på följande satt;"Utskotlet efteriyser mer påtagliga bevis för förändringar i bankensverksamhet och nya fakta i målet för alt skall kunna ändra ståndpunktoch ta steget in i ett medlemskap i ." Det var alltså baserat på ensådan tolkning som 14 centerpartiröster här i kammaren avgavs,/o/'och inte motproposilionen. Nuhar del vid kammardebatter och klartredovisats att några nya, för IDB positiva fakta inle kunde skaffas fram. Menregeringen utnyttjade ändå snabbi sin fullmakt. är nu sedan mer än ett är tillbaka medlem i IDB. Hurhar då utvecklingen inom IDB varil under del senast redovisade verksamhetsåret?Under 1977 ökade de tre största länderna med de relativt sett rikastetillgångarna sina andelar av IDB-lånen. , och fick 5196 av lånen mot 42 96 . Delta var raka motsatsen till vadnäringsutskottel avsåg med "positiva förändringar". Internationelltutvecklingssamarbete m. m. InternationeUtutvecklingssamarbete m. m. tio fattigaste länderna -med den lägsta inkomsten per capita - sammanlagt 29 96 av lånen. Året före varderas andel 34 96. Den förändringen var alls inte positiv i näringsutskotletsmening. De sex blodigaste diktalurregimerna -, , ,, och - fick av IDB:s totalautlåning. Det var en ökning före då andelen var 40 96. Också i dettaavseende var utvecklingen med näringsutskottets mått mätt negaliv, intepositiv. Lån till investeringar i social infrastruktur har inie prioriteratsulan ligger kvar på en oförändrat låg nivå, dvs. inte någon positiv förändringenligt näringsutskottel. Underden tid varit medlem i IDB har alltså inriktningen av lånen ytteriigareförskjutits från de fattigaste länderna. De länder som styrs av brutalamilitärdiktaturer har fåll en ökad andel av lånen. De argument som våren 1977anfördes mol ett svenskt medlemskap i har därmed ytteriigare förstärkts. DenI juni var det påtryckningar från kompromissande partivänner iregeringen som styrde 14 centerpartisters röstning. De ville säga nej till IDBmen i praktiken blev del elt rungande ja. De 14 var: , , , i , , ,, , , , , , och . Iett pressmeddelande daterat sade dessa 14 cenlerparlisler atlde baserade sin ja-röstning för regeringens IDB-proposition pä fömlsätl-ningenatl det blev "positiva förändringar" inom IDB. kan vi konstateraalt del inle blivit några positiva förändringar utan tvärtom en rad negativaförändringar. Omde 14 står kvar vid den uppfattning de skrev under på och spred till pressen imaj så måste de rösta för den socialdemokratiska reservalionen 3eller åtminstone avslå vid voteringen. Har de ändrat uppfattning sedan i fjolvåras är del enda hederliga de kan göra atl redovisa det här i dagens debattföre voteringen. Jag ser att står på talarlistan senare i dag.Kan man förutsätta att den tidigare sakkunnige inom UD kommer alt tala för deövriga 13 centerpartisterna i IDB-frågan? Ceniernsuiskottslalesman här i debatten, , har sagt att hankänner osäkerhet beträffande IDB. Han vill för egen del ha mer tid på sig medmotiveringen atl han behöver ett "underiag för diskussion och beslut omutträde". 1 klartext vädjar om en viss karenslid fram tillvåren 1979, Om tänker gå emot IDB är del naturiigtvis sakligt rikligarealt göra det nu och inie låta vårt land bli ytteriigare invecklat iIDB-verksamhelen, StureKorpås uttalande bör naturligtvis registreras av vår nya regering som en myckelklar och otvetydig prognos om vad som händer med IDB-medlemskapet ,om frågan inte avgörs redan vid dagens votering. Kännersig de 14 bakom fjolårets pressmeddelande fortfarande bundna avirepartikompromissen med moderaierna? Är de fortfarande lojala mot ?Det har ju hänt en del , som kanske gett dem störrefrihet att följa sina samveten. Dagens votering om IDB blir ett första test påom de hårdsmälta kompromisserna under trepartiregeringens två svåra årfortfarande binder centerpartisterna här i kammaren eller om de nu kan ageraefter egen övertygelse och eget förnuft. Kompromissernamed i regeringen har enligt opinionsmätningarna kostat entredjedel av dess väljarkår . Överdriven lojalitet motdessa moderatkompromisser kommer knappast att föra tillbaka väljarna tillcentern . De14 kan ju erinra sig den debatt som föregick fjolårels svära hade sagt nej lill IDB. Vi unga förde en mycket energisk agitation mot IDB. Ekumeniska u-veckan, enlång rad ideella organisationer och många lokala centerparliavdelningarengagerade sig i kampanjen mol ett svenskt IDB-medlemskap. Nuvisar aktuella informationer om utvecklingen inom IDB audessa kritiker har haft rätt. IDB verkar än mindre än tidigare för enökad respekt för de mänskliga rättigheterna i . IDB satsar änmindre än lidigare på regimer som främjar ekonomisk och social utjämning iLatinamerika. IDB förbereder nu nya och stora krav på ökade finansiella bidragfrån bl. Vill verkligen en majoritet av den svenska riksdagenfördubbla det ekonomiska stödet lill IDB, trots att utvecklingen inom banken ärden rakt motsatta mot vad avsåg med formuleringen "positivaförändringar"? Bordevi inte markera alt inte längre sköter regerandet här ilandet? Skall inte vår u-landspolitik vara en och densamma både) UD och ihandelsdepartementet? Påde frågorna väntar vi alt få svar, främst från , , , i , , ,, , , , , , Torslen och . Jag yrkarbifall till reservationerna 2 och 3. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Idetta anförande instämde , och (samtliga s). () kortgenmäle: Jag vill ta upp två saker som berörde, dels värt bidraglill , dels vårt förhållande till IDB. Mångau-länder har slutit upp kring kravei på en avsevärd ökning av kapitalresursernainom , och speciellt för . Mol den bakgrunden uttalade vii utskottets betänkande att även i framliden bör stöd till "vara enväsentlig del av vår multilaterala biståndspolitik och alt Iniernationelltutvecklingssamarbete m. m. aktivt kommer attverka för alt nästa påfyllnad av IDA:s resurser blir betydande". Det lätpå som om vi i skrivningen hade bundit oss vid absolut oförändradbidragsandel. Detta står ingenslans i utskottets skrivning. Som vi säger ifortsättningen "får dock det svenska bidraget till denna påfyllnad, somliksom vid lidigare påfyllnader blir föremål för internationella förhandlingar,givetvis bedömas i ljuset av det totala bidragsmål man därvid kan ena sig omliksom av de insatser som andra bidragsgivare visar sig beredda atl göra".Detta var alltså en skrivning som socialdemokraterna mycket väl hade kunnatansluta sig lill. Ännu är del inte klart vilken storiek ID A:s resurser kommer att ha för nästaperiod. Det kommer att vara en ganska avgörande faktor för på vilkenprocentuell nivå vi lägger vårt bidrag. Vadsedan gäller IDB fick jag en fråga om min inställning - lyssnadekanske inte på vad jag sade i milt anförande. Jag tycker alltså inle atl det ärrimligt att nu såsom socialdemokraterna begär skall lämna banken sedanvi gäll in som medlem. Del skulle minska trovärdigheten i vårainternationella åtaganden. Vidare är det faktiskt inte så att våra möjligheteraU la ställning till olika situationer av förtryck av de mänskligarättigheterna påverkas av vårt medlemskap i banken. har jutvärtom slagit fast - och det vet - atl någon sådan påverkan inlefinns. Medlemskap i banken ger oss i stället en möjlighet alt inom bankenposilivt verka för deras beaktande. STUREKORPÅS (c) kort genmäle: tolkade mitt anförandesom en viss potentat läser - ulan jämförelse i övrigt mellanpotentaterna. Jag sade så här: Sedan vi nu har begärt inträde, bör viemellertid vänta på lämpligt tillfälle atl få en utvärdering och därefter taställning till fortsättningen. har vi inle underiag för diskussion ochbeslut om utträde. () kortgenmäle: Först vill jag för balansens skull, men inte bara därför, ansluta migtill välkomsthälsning till utrikesministern. Iövrigt finns del egentligen inte någon större anledning atl bemöta StureEricsons anförande . Det var affektladdat och utgjorde till stor del enupprepning av vad som sades lidigare - i det avseendet påmindedet om . Anförandel handlade dessutom mera omcenterpartiet än om IDB. Delnya i anförande var att han uppgav sig ha visst siffermaterialom bankens förehavanden under senare lid. Man kan naturligtvis uppehålla sifferexercis ganska länge, men jag vill säga att enligt det siffermaterialjag har till miu förfogande har utlåningen lill A- och B-länderna, som är derikaste i detta område, sjunkit lill från 1976 - detär alltså ingalunda fråga om en ökning. Beträffande C- och D-länderna, defattiga länderna, finner man att dessa länders andel i bankens totala utlåninghar ökat från 35,6 lill . Dessasiffror redovisas i del material jag har, och jag kan inle tro annat än attSture har kommit på villovägar i det rika siffermaterialet. Detsades också au medlemskap i är ett exempel på att utrikespolitikenunderordnats storföretagens intressen. Menar då att delta skullegälla också för medlemskap? StureEricson talar ständigt om barn i IDB. Jag vill dåfråga: Vill bestrida att elt nordiskt utrikesutskott föreregeringen tillkomst -jag upprepar det - under hand som svar på sinafrågor erhöll beskedet att avsåg alt gå in i banken? Skulle något somvar högsta synd och bristande rättvisa under regeringen tid varatillåtet och vällovligt under regeringen lid, eller vad menar egentligenSture ? Sedanhar faktiskt glömt bort en sak i sammanhanget som han och hansparti borde vara angelägna om - det brukar de vara - nämligen frågan omsysselsättningen i . Det är för att få tillträde lill den här marknadensom är medlem. Glöm inte bort det och glöm inte bort dem på våraarbetsplatser som är beroende av atl vi har export på denna stora och växandelatinamerikanska marknad! Internationelltutvecklingssamarbete m. m. () kortgenmäle: sade atl utskottets majoritet inle har bundit sig föroförändrad andel, och sedan citerade han. Jag skulle vilja läsa samma citat. Detvå motiveringar som anförs för en minskning av det svenska biståndet går ul påall det totala bidragsmålel skulle bli mindre. Men om det totala bidragsmåletblir mindre, är det klart att totala bidrag minskar. Andelen förbliremellertid ungefär 4 96. Detandra är att de insatser som övriga bidragsgivare visar sig beredda alt göraskulle vara mindre. Men inle heller detta innebär ju att andelminskas, ulan det är det totala bidraget som minskas. Följaktligen slår det idenna skrivning alt majoriteten inte vill ändra på vår andel. Däremot satte signågradagarsenare regeringens representanieroch förhandlade med , och nuciterar jag ur UD:s informationsskrift: "Från svensk sida förklarades vadgäller bördefördelningen vid deua möte att vi måste komma atl väsentligt sänkavår nuvarande andel på . Vi kan inte räkna medbetydande ökningar av biståndsanslaget." Detta är alltså en helt nymotivering och inte den som utskotlet anfört. Detstår helt klart alt regeringen har ändrat sin linje och alt utskoltels majoritetär inne på en förlegad politik. BelräffandeIDB konstaterar jag att tar principiell ställning, men i detkonkreta fallet underställer han utrikespolitiken storföretagens intressen. StureKorpås å sin sida läste upp citatet, och jag ber alla som är intresserade atlstudera protokollet. Min varning lill den nya regeringen är nog högst befogad.Centern kommer inle att rösta för IDB lill våren, men vi får väl se hur delgår. Bestrider mina siffror är korrekla, eller vill han bara Internationelltutvecklingssamarbete m. m. trixa med statistiken föratl få fram någonting som är snyggare? Är någon siffra i mitt anförandefelaktig, vore jag tacksam att få del påpekat. Sedangjorde samma misstag som del som gjorts i propositionen och somtidigare i debatten har blivit utrett, nämligen atl man buntar ihop kategori Coch D. Ja, D-länderna är de fattigaste, men C-länderna är det inte, utan det ärländer med små marknader. Några av dem är i alla fall relativt sett inlesärskilt fattiga. AllanHernelius försökte sedan att ordentligt drämma lill med storsläggan och drog insysselsättningen i argumentationen. Här ber jag att få hänvisa till LO:sremissyttrande, som innebar ett nej till IDB. Jag tror faktiskt att LO mer änmoderaterna slår vakt om sysselsättningen i detta land. Även TCO:sremissyttrande var ytteriigt negativt. DAVIDWIRMARK (fp) kort genmäle: har fortfarande inte påvisat atl del finns någon mening idel här betänkandet från utrikesutskottet i den del del avser våra bidrag tillIDA - och jag bestrider att det finns någon sådan mening - som säger att vårandel skall vara precis så stor som den nu är. Tvärtom har vi i flera meningarmarkerat atl man måste ta hänsyn lill olika faktorer. Jag förstår inte attSture kan försöka att smita ifrån detta. Här har han verkligen givitsig ut på djupt . Argumenteringen är inte starkare när det gällerdenandra punkten: frågan om storföretagen och ulrikespolitiken. Dettidningsuttalande av mig som han citerade gällde ett föregivetkärnvapensamarbete mellan ett västtyskt företag och . Det rörde sig omfrågor som inte blivit föremål för beslut av ansvariga politiker.Om StureEricson nu vill dra en parallell med vårt medlemskap i , måste det innebäraalt han menar att det faktum att storföretagen får exportera till olikalatinamerikanska länder skulle hindra oss att göra de utrikespolitiskabedömningar och de uttalanden som vi själva vill göra. Delta ärju en oerhördbeskyllning. Vad har för belägg för elt sådant påstående?Tvärtom säger ju majoritet att det är självklart att påsamma sätt som förut kommer atl ta avstånd från del förtryck som förekommerinom vissa av regionens länder eller annorstädes och ge sitt stöd åt endemokratisk utveckling i regionen liksom åt strävandena till ekonomisk och socialutjämning. Det är verkligen anmärkningsvärt alt sätter detta ifråga. () kortgenmäle: Jag skall inskränka mig lill att säga alt LO inle är ensam om att tänkapå sysselsättningen här i landet. Jag förmodar också att LO:sståndpunktstagande ibland kan influeras av andra synpunkter. Menjag tror inte att vill förneka att grunden för att ett stortantal västereuropeiska länder har anslutit sig till banken är att de vill värnaom sin sysselsättning och om sina möjligheteratt komma in på denna stora ochväxande marknad. Man kan med en förnäm rynkning på näsan säga, alt detta inteintresserar oss. Men då tar man inte hänsyn till de möjligheter som därmed går förlorade ifråga om export och sysselsättning vid våra arbetsplatser, och det tyckerjagatt man skall göra. Jag upprepar att medlemskapet i banken är eninträdesbiljett till en stor och växande marknad på denna enorma kontinent. StureEricson frågade om jag bestred hans siffror. Hur skall jag kunna göra del? Jagvet ju inte varifrån han har hämtat dem. Jag har bara hört siffror räknas upphär i en strid ström. Jag kunde naturligtvis vända på frågan och säga: Villherr bestrida mina siffror? Men sådana frågor för inte debatten framåt. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. STUREERICSON (s) kort genmäle: Jag vill först för läsa upp vad som står i belänkandet.Del heter där atl utrikesutskottets majoritet anser "atl aktivtkommer all verka för alt nästa påfyllnad av IDA:s resurser blir betydande. Somäven sägs i proposilionen får dock det svenska bidraget till denna påfyllnad,som liksom vid lidigare påfyllnader blir föremål för internationellaförhandlingar, givetvis bedömas i ljuset av det totala bidrags-mål man därvidkan ena sig om liksom av de insatser som andra bidragsgivare visar sig bereddaall göra." Delta är logik, inte politik. Om läser detta noga, skallhan finna atl vad vi lovar är . Vidarekonstaterar jag atl uttalande gällde västtyska storförelag, intesvenska, och del är kanske lättare all uttala sig om de västtyskaförhållandena. Men i det svenska fallet har faktiskt ulrikespolitikenunderordnats storföretagens iniressen. Jag ber bara när det gäller utvecklingeninom IDB aU få ställa samma fråga till som den jag riktade tillherr : Lämnade jag felaktiga siffror? Jag kan lill sägaatt de baserar sig på IDB:s egen kvartalssiatistik . Adderar man dessasiffror får man årsresultaten. För mig räcker det att LO och TCO inle vill alt vi skall gå med iIDB. De är intresseorganisationer, satta att bevaka löntagarnas intressen, ochjag tror faktiskt alt de gör det bättre än moderata samlingspartiet. Avslutningsvis vill jag säga alt ingen av de 14centerpartister, vars namn jag gjorde mig besväret att räkna upp här tvågånger-rimligen bör någon ha hört vad som sades - har yttrat sig. Jag hoppasall del kommer atl ske senare under debatten. Får jag först tacka utrikesutskoilets ordförande och förde vänliga ord som de riktade till mig. Låt mig också göra del stillsammapåpekandet alt man inte behöver ha ett förflutet i konstitutionell rätt för attinse, att en svensk regering varken är permanent eller provisorisk -den är barai vanlig konstitutionell ordning tillsatt. Den debatt som förs innehåller inle så särskilt många partipolitisktkontroversiella element. Det är glädjande att biståndspolitiken Internationelltutvecklingssamarbete m. m. och u-landspolitiken -liksom utrikespolitiken - kan utformas utifrån värderingar som inte väsentligtskiljer sig från varandra i olika partier. Detta är en styrka utåt och det geren garanti för stabilitet i vår politik. och de internationellaorganisationerna vet var de har oss. Aubistånds- och u-landspolitik kan föras under ett ganska stort mått av enighet -att del inle slår så värst mycket gnistor om den - får dock inte undanskymmadel faktum atl den gäller den största framtidsfrågan av alla, vid sidan avfredsfrågan och frågan om global miljö- och resursförstöring. Den gäller hurutvecklingspolitiken skall kunna föra fram lill en värid där resurser ochmöjligheter är mera rättvist fördelade. är klyftorna enorma mellan oss - de rikaste bland de rika - och demänniskor i de minst utvecklade länderna som tillhör de fattigaste bland defattiga. Låt mig ge några exempelpå dessa klyftor: - Barn som föds i kommer atl leva ca 30år längre än barn som föds samlidigt i något av de fattigare . - Hos oss är 2-3 96 arbetslösa alarmerande mycket; iu-världen är mer än 20 96 av människoma i aktiv ålder arbetslösa ellerundersysselsalta. - Vi kräver hos oss mänskligare boendemiljöer. Iu-länderna ivingas miljontals människor leva i bostäder av papp, plåt ellerbrädlappar. - I ser vi framför oss en utveckling därbefolkningen snart kan komma all minska. som och Kenyafördubblar däremoi sin folkmängd . Den snabba folkökningen försvåraru-ländernas utveckling. Nästan hela produktionsökningen går åt lill att livnärafler på samma låga nivå i stället för alt förbättra levnadsvillkoren för deredan födda. Naturligtvisväxlar förhållandena mellan olika , precis som industriländerna ärolika. I många hänseenden kan man därför inle uUala sig om somgrupp. Med den reservalionen kan det ändå vara nyttigt för oss som lillhörvärldens överklass att på det här sättet jämföra våra problem - som trots allttal om svångremmar är begränsade - med de svårigheter som de fattiga ländernastår inför. Deofantliga problemen och osäkerheten om utvecklingsperspektiven får inteledatill vare sig cynism eller handlingsföriamning. Erfarenheten visaratt detfaktiskt går att förändra verkligheten lill del bättre. - Antalet människor under utbildning har ökatkraftigt. mer än tredubblades antalet eleveri grundskola i . - kunde bara en tredjedel av u-världens vuxnabefolkning läsa och skriva. är det över hälften. - Medellivslängden ökade i mellan åren1950 och 1970 från 40 lill . Genom alla insatser för bältre kost ochhälsovård har alltså människorna fått lill alt leva. - Också de höga födelsetalen har på många håll börjatpressas ner. När FN 1977 kom med en ny rapport över hur stor befolkning väridenskulle ha år 2000 kunde man för förstagången sänka prognosen i jämförelse med tidigare siffror. Erfarenheten visar alltså att det går atl bekämpa underutveckling ochmisär. De viktigaste insatserna görs av själva. De står förnärkampen med fattigdom och underutveckling. Men dagens orättvisor ställer kravockså på oss i de rika länderna alt bidra till bättre villkor för jordensfatliga. Dessa krav gäller dels medverkan i att ändra förhållandet mellanstater, dels bistånd atl ändra förhållanden inom stater. Den första kategorinav krav sammanfattas ofta under rubriken ny ekonomisk världsordning och gällerändrade relationer mellan rika och faltiga länder. måste få komma inpå våra marknader och fä en skälig betalning för vad de säljer. De bör få sammaglädje av en expanderande världshandel som vi haft . Vi bör ocksåmedverka till all en större del av översparandet i världsekonomin kommeru-länderna till del genom ökade resursöverföringar. bör även få ettstörre inflytande över beslut om hur det internationella regelsystemet skallutformas. Denandra kategorin av krav sammanhänger med vad som kallats basbehovsstraiegin.Vår medverkan i den strategin kräver stora insatser för att hjälpa till attförbättra villkoren förde fattigaste människorna i - de människorsom får otillräcklig näring, som saknar rent vatten, som inte har en rimligbostad, som är arbetslösa eller tjänar för litet för att kunna livnära sig, somförtrycks av markägare eller makthavare. Det är dessa människor som bästbehöver vår solidaritet, och här har biståndet sin främsta roll. Deninternationella debatten måste alltså inriktas på den grundläggande brislen påbalans i förhållandet mellan fattiga och rika länder, men den får inte förioraorättvisorna mellan rika och faltiga människor ur sikte. Vi måsle fortsätta attge starkt stöd åt tankarna bakom en ny ekonomisk världsordning samlidigt som vihåller fast vid kravet att förbättringar skall komma de faltiga människornalill godo. Delta dubbla grepp är del centrala i de riktlinjer för våru-landspolitik som tar ställning till. Det hell centrala motivet för bistånds- och u-landspolitik ärsolidaritet med människor i andra länder, särskilt med dem som är faltiga ochförtryckta. Vi verkar i vårt eget land för att varje människa skall ha rätt altsäga sin mening och kunna känna trygghet. Sociala klyftor skall utjämnas ochvalfriheten vidgas. De värderingarna kan inte avse bara människor inom densvenska territorialgränsen; de måste omfatta också människor i andra länder - ide fattiga länderna. Delkan knappast betvivlas atl ett omfattande bisiånd ligger i de rika ländernaseget långsiktiga intresse.