prot · G20991 · 1978-12-31 00:00:00 — Men motdenna konservativa polilik står etl växande missnöje bland de fackligtorganiserade arbetarna och tjänstemännen, bland kvinnorna, bland ungdomen ochbland lönlagarpensionärerna. Det är de många som byggl landel, som skapatvälståndet och som inle längre vill acceptera alt kapitalägarna har maklen. Deinstämmer i vad tidningen skriver på ledande plals: "Sälänge volvoaffärer och luxoraffärer kan inträffa kan inle löntagarna kännanågon irygghel. Så länge familjen och familjen bestämmerMotalas framtid, så länge besiämmer framtid osv -så längeanvänder vi egentligen överord dä vi kallar en demokrati." Vi mäste bytasamhällets grund. Jagyrkar bifall lill vpk:s motioner 1620 om den ekonomiska politiken och 577 omprisstopp pä dagligvaror Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Budgel- ochekonomiministern : Herr talman! Det är ungefär sedanregeringen fastställde budgetförslaget och finansplanen. Del har häntåtskilligt både i och framför allt i vår omvärid ,händelser som på olika sätt kan påverka vår ekonomi. De bedömningar av denekonomiska utvecklingen som vi gjorde i finansplanen kan dock istort sett ligga fast. Vi tror på en gynnsam utveckling av den svenska ekonominunder 1979, på en god tillväxt, en hög export och en sakta växandeindustriproduktion. Vi tror atl investeringarna -också inom näringslivel -kommer atl öka och att del bliren ordentlig stegring av den privatakonsumtionen och likaså av den kommunala medan den statliga höjs obetydligt.Vi tror också all del finns en god chans till en lugnprisutveckling. Vibetonar atl det fortfarande finns många problem att arbeta med,framför alll hur vi skall omvandla och ulveckla vårt näringsliv så alt vi kanfä trygga jobb åt människorna . Dådel gäller den internationella konjunkturutvecklingen finns del skäl fören något slörre försiktighet. De grundläggande bedömningarna bör stå sig ocksäi dag. För några länder finns skäl all nu vara lika optimistisk som för någramånader sedan, kanske to. m. alt vara mera optimistisk. För andra är bildeninte lika ljus. Somexempel kan vi nämna , där den inflatoriska lönerörelsen medfören försämring av konjunkturulsikterna. Del finns en klar risk för altinflalionen lar ny fart och att arbetslösheten på nytt ökar i del landel. Defrämsta orsakerna lill atl många är mera försiktiga i sina bedömningar äremellertid utvecklingen i en del . Vad kommer t ex.händelserna i alt beiyda? Del flnns risker för en bristsituation,åtminstone en temporär sådan, i oljeförsörining under våren.Effekterna av della på tillväxt, prisutveckling, växelkurser och bytesbalanserär svåra att sia om. Som mest omedelbar framstår kanske risken förväxelkurserna. Den osäkerhet som skapas kan i bäsla fall ge upphov tillbelydande svängningar i kurserna. En annan risk ligger i alt snabba prisstegringarpå olja kan spridas lill spekulativa prishöjningar på andra råvaror. Jagvill litet närmare beröra bara elt område, där den internationella utvecklingenär betydelsefull för den svenska, och det är valutamarknaden. Utvecklingen pävalutamarknaden visar alt den svenska valutapolitiken med kronan relaterad tillvåra viktigaste handelsvalulor har skapat förtroende. Trots den dramatiskautvecklingen på den internationella valutamarknaden har den svenska kronanseffektiva kurs varit stabil. Detvalulakurssyslem som infördes när vi i augusii lämnade del europeiskavalutasamarbetet har medfört alt kronan kommit att ligga mellan de starka ochde svaga valutorna. Verkan av starkt divergerande kursrörelser har därmedneutraliserats. Kronans effektiva kurs har genomsnittligt legatmycket nära det riktvärde som infördes i augusii 1977. Ihösias diskuterades inom EG möjligheten atl bilda ett nytt europeiskt monetärtsystem, EMS. EG:s stats- och regeringschefer fattade ocksä beslut om atl EMSskulle träda i funktion . har detla skjutils framåt itiden, ovisst hur . EMS kan emellertid, när det böriar fungera, komma attbidra till en ökad stabilitet på valutamarknaden. EMSinnebär en uibyggnad av del lidigare samarbetet inom den s. k. valuiaormen.Deltagarantalet var tänkt all bli nio, alla . haremellertid vall att stanna utanför. I EMS kan länder med nära ekonomiska bandtill EG associeras, men inget land har ännu ansökt om detta. Däremoi har ,som var knutet lill valuiaormen, beslutat dels all lämna den och skapa en norskvalutakorg, dels alt inte söka associering lill EMS. Somsagts i beslut av riksbanksfullmäktige , kommerSverige inte att nu ansluta sig lill EMS. kommer självfallet också ifortsättningen atl sträva efter elt nära samarbele med de länder som dellar iEMS-samarbetet. har alltid, som elt led i frihandelspolitiken, hävdatbehovei av atl stärka det inlernalionella samarbetet på del ekonomisk-politiskaoch monetära området Därför slöder vi aktivt strävanden i den riktningen inomolika internationella organisationer. Jagvill i mitt inlägg om den svenska ekonomin framför allt sianna vid ett parsaker, först statsbudgeten. Detfinns, trots den restriktivitel som har präglat hela budgetarbetet, etlbelydande underskott i den slalliga budgeten. Det är för den som villveta sanningen inle svårl atl finna svaret. Vi har hafl av svagaktivitet i vår ekonomi. Vi har haft obalans, höga kostnader, stark inflalionoch besväriiga branschproblem. Vi har haft ungefär oförändrade statsinkomsteroch starkt stigande statsutgifter Vi hargjort betydande satsningar påarbetsmarknads- och näringspolitiken, salsningar som betytt alt vi har kunnatmildra många problem. Vi har fortsatt att bygga ut det sociala reformarbetetoch öka sociala transfereringar. Vihade kunnat redovisa en budgel med etl avsevärt lägre underskott. Men statsbudgetensuppgift ärju atl skapa balans i samhällsekonomin, inteatt visa atl del ärbalans eller noll i underskott i själva budgetuppslällningen. Faklum är all delfortfarande finns skäl för elt betydande underskott - för atl vi skall få högreaktivitet i ekonomin och ökad sysselsättning. Del avgörande är att vi för enekonomisk polilik som gör atl vi kan få balans i våra utrikesaffärer samtidigtsom vi fullt utnyttjar industrins kapacitet i . Underskottet ibytesbalansen har minskat kraftigt och tillväxten har kommit i gängigen. Alt t. ex. avskaffa den allmänna arbelsgivaravgiften, som har skett undergångna är, betyder kortsiktigt ökade budgetunderskott, men det kan också betydaatl vi får en ökad tillväxt med en lägre inflation, och det kan därmed vara eltbidrag lill atl hela ekonomin blir friskare. Vihade ett underskott i bytesbalansen som svarade mot 1 96 av BNP mol3,5 96 . har som nation alllsä en betydligt bättre balans isin ekonomi 1978/79 än 1976/77, detla trots att underskottet växer på denoffenlliga sidan. Kjell-OlofFeldt var i sitt inlägg slarki kriiisk till budgetpolitiken under senare är.Han försökte betygsälta mina insatser och talade om oansvarigtbudgetunderskott, slapp budgetprövning osv. själv framstod som enansvarsfull och klok politiker, säker i sina bedömningar och slutsatser. Dethela skulle kanske ha varit imponerande, om hade haft en bällresaklig grund för sin beiygsäiining. När jag lyssnade på hans inlägg kom jag atttänka pä det gamla rådet till talare som inte har särskilt mycket fakta med sigi bagaget Det rådel är: Höj rösten; argumenteringen är svag! Vikan självfallet ha delade meningar om vad som bör göras, vad som borde hagjorts i den ekonomiska politiken och vid vilken lidpunkl olika insalser bordeha gjorts. Jag är alltid beredd lill en sådan diskussion, lill en sådansjälvprövning och till en diskussion om vad vi bör göra i framliden. beredd till en sådandiskussion ulan elt uns av den självbelåtenhet som enligt alla som inte är socialdemokraler. Jag nöjer mig med alt utgåfrån fakla, atl analysera olika allernaliv, och jag är beredd all lyssna lillolika förslag. Mendå nu med sådan inlevelse talar om statsbudget och budgetunderskott,är del faktiskt så, all hans argumentering verkligen är svag. Jag kan förståatl del behövdes elt högt tonläge, men jag blir varken imponerad ellerförkrossad. Man kunde ju av inlägg få uppfattningen atlsocialdemokralerna hade etl klart annoriunda allernaliv och altsocialdemokratins finans- och budgetpolitik skulle ha medfört ett väsentligtannorlunda budgetunderskott Som visals i många inlägg, bl, a. avfinansulskotlels ordförande , finns det dock inte något sådanlannorlunda alternativ. Regeringensbudgetförslag visar för det här året elt saldo pä 45 miljarder kronor.Socialdemokraterna säger atl de har lagl fram elt alternativ som skulle betydaetl saldo på 42,5 miljarder i underskoll. Del är bra, även om del inle lillfullo svarar mol starka ord. Men en närmare granskning avalternativen visar all beräkningarna inte är hållbara. Kanske är skillnaden enknapp miljard, Del är bra, jag erkänner gärna au del är skillnad mellan 45 och44 miljarder. Men det ärju egentligen en kameral siffra som inle ger den rättabilden av den svenska ekonomin. Sanningen är den, atl om ha fått gehör för sin politik hade vi haft ettväsentligt högre underskott än vad vi nu har, alternativt väsentligt störreproblem med sysselsättning och social irygghel. Socialdemokratins skattepolitik,med bl. a. klart högre arbetsgivaravgifter, hade gjorl del svårare för svenskaförelag alt underde besväriiga åren sälja sina varor. Del hade betyll en högrearbetslöshet Del hade betytt mindre inkomster för staten, och del hade betyllstörre ulgifter. Det hade betytt elt klart högre budgetunderskott både undergångna, innevarande och kommande är. Nusäger atl det är grovt vilseledande att tala om etlbudgetunderskott pä för - det kommer attbli högre än sä. Del finns inga sakliga skäl för någon annan bedömning ändenna. Men jag vill påminna om alt del är budgeiårei ens böriaroch del är slut Vad utfallet lill slut kan bli beror inle päförmågan att räkna inom regeringskansli eller olika statliga myndigheter, delberor på den ekonomiska utvecklingen under är 1979 och det första halvåret1980, både i och i vår omvärid. Jag är i vart fall för min del inle hundraprocentigtsäker på hur utvecklingen kan bli. Vad budgetunderskottet till slut blir berorju på vilka politiska beslut regeringen och kommer atl fatta under1979 och 1980. Vihar en målinriktning för vår ekonomiska politik. Vi vill arbeta på alt begränsabudgetunderskottet, men framför alll vill vi föra en polilik som gersysselsällning och social trygghet. Våra beräkningar bygger pä atl ialll väsentligt följer regeringsförslagens nivå. Vi har sau en tilltro till vadförelrädare för olika riksdagspartier har sagt om belydelsen av restriktiviteloch av ansvar för statsfinanserna. ligger ett belydande ansvar på riksdagspartierna all levaupp till de uttalandena. Del finns en rad oroande rapporter från olikariksdagsutskott om all motståndskraften mol en rad i och för sig populära,kanske goda, förslag inte är särskilt slor. Den är väsentligt lägreän den varit inom regeringen vid dess prövning. Om riksdagspartierna menar allvarmed sill lal om budgetunderskott och känner sill ansvar för samhällsekonominkommer det all finnas rikliga tillfällen atl bevisa del under de kommandeveckornas riksdagsarbele. Dethar varit ett genomgående tema i kritiken av regeringens ekonomiska politik altden varit "orättfärdig", "orättvis" osv., all den lagl detyngsta bördorna på dem som har svårast all bära dem. Deua är alltigenom fel. För en rättvis fördelningär tre inslag i politiken centrala: Atl vi målmedvetet gär in för all trygga sysselsättningen,både genom den ekonomiska politiken och genom särskilda insatser inomnäringspolitiken och för alt få etl rimligt kostnadsläge. Vi har ocksä iSverige av problem i vär ekonomi kunnai hälla en högsysselsättning. Arbetslöshetstalen har varit för höga men väsentligt lägre än ijämförbara länder, All vi pressar ned inflationen. Delta är särskiltbetydelsefullt för inkomstfördelningen. Hög inflation för över inkomsler ochförmögenheler frän sparare till låntagare. Det gynnar de siarka och smarta påbekoslnad av de små och svaga. Au vi bygger ut de sociala reformerna. 1978 med 7 96 och 1979sannolikt ocksä . De går ju lill de från vissa synpunkler mest utsattagrupperna, pensionärer och barnfamiljer. De tre inslagen är dedominerande i regeringens politik. Delvar nödvändigl all strama äl 1977-1978 för alt få landels ekonomi pä fötterigen. Del sägs f ö. nu också i den socialdemokratiska reservationen, trols så ofta och så slarki har kritiserat åtstramningen och gett de mestöverdrivna beskrivningar av dess omfattning. Men nödvändigl var del ochbetydelsefullt för den forlsatla utvecklingen likaså. Del medförde all vi ficken chans atl komma ur krisen, betydelsefullt framför alll för de bredagrupperna av löntagare och pensionärer. Och all den privata konsumtionen höllslillbaka elt par år betydde inle atl inkomstskillnaderna ökade. För delpåståendet finns inle minsta belägg. Den statistik som finns fränstatistiska centralbyrån och visar bl. a. följande. Reallönenefter skatt lågslilla 1977, minskade något 1978-kanske 2,5 96, om vi beaktarden femte semeslerveckans effekter-och bör kunna öka , kanske med 296. Ökningen för det året är elt resultat av regeringens ekonomiska politik:den låga inflationen, den sänkia statsskatten, den inflationsskyddadestatsskatten och den begränsade kommunalskatiehöj-ningen. Detslag av inkomsler som drabbats hårdast de åren är förelagarinkomster ochkapitalinkomster. Pensioner och andrasociala förmåner, t. ex. barnbidrag och bostadsbidrag. har hela liden höjts såalt de bevarat och ökal sitt reala värde. Tillsammans ökade köpkraften genomsådana överföringar till hushållen med ca 4 96 är 1978. Storagrupper av förvärvsarbetande har fåU hålla lillbaka sina anspråk under elt parsvära är i ekonomin. Därigenom har vi fått resurser att hjälpa pensionärer,barnfamiljer och arbelslösa. Detla är en målmedveten solidarisk inriklning avpolitiken. Den inriktningen finns också i budgetförslaget -satsningen påsysselsättning och social trygghet Delfinns inle heller någon grund alt säga att klyftorna har ökal inomlöntagargrupperna. Vi kan t ex. notera atl en industriarbetare med . i årsinkomst fick en reallönesänkning på 3 96 men alt detlatill större delen tas tillbaka 1979. Vi måste ocksä ta med i bilden attsemestern föriängdes . Beaktar vi det blev standarden i slorl seuoförändrad. För en högavlönad, säg en högre tjänsteman med 120 000 -150 000 iårsinkomst, sjönk reallönen med 6-7 96 . Den siiger med knappt 2 961979. Dåman lalar om överflyttningar, orättvisa etc. blandar man samman förelagen somsådana och företagaren/kapitalägaren som person. De senare har fält betydandeförsämringar under senare är. Det är inle i och för sig någonling önskvärteller bra, men det visaratt del inle flnns grund all tala om ökade klyftor. Regeringenhar gjorl stora satsningar på arbetsmarknadspolitik och näringspolitik. Det har skelt för att klara sysselsätlningen, t ex. genom stöd lill olikabranscher. Det har gällt insalser som man för den delen sällan sagt nej till iriksdagen, snarare är del så atl oppositionen velal satsa ännu mer pengar -betydligt mer pengar. När regeringen sökt förbättra det allmänna klimatet förföretagen, t. ex. genom alt avskaffaden allmänna arbelsgi varavgiften, så har det varit för alt fö ned kostnaderna,dämpa inflationen, öka försäljningen och därmed möjliggöra för förelagen alttrygga sysselsättningen och investeringarna för framliden. Del är inle någotgynnande av en viss grupp. Del är något som ökar tryggheten för alla människor. Detfinns en siffra som då och då nämns som "bevis". Det sägs altföretagen förbättrat sin situalion, alt de "fått" 30 miljarder underåren 1977-1979. Del finns skäl atl se närmare på en del beräkningar av detfinansiella sparandet . Vi finner då för näringslivets del -24miljarder är 1977, -(-5 miljarder . Del är en skillnad pä 29 miljarder - sålångt ärdet rätt. Men utgångspunkten är alltså elt betydande minus , enovanligt svag slällning, och slutpunkten är elt lågt plus, på väg mot enhygglig ställning. Det är tur för svensk ekonomi och för människorna här ilandet alt vi har della plus. Det vore bra om del vore slörre. Skullenäringslivets vinsler händelsevis bli för stora finns del förvisso instrumentför beskattning. Socialdemokralernahar länge kritiserat regeringen för atl öka klyftorna. En av de mest talförahar varit . har Feldl i en molion i ijanuari 1979begärl bätire statistik över inkomst- och förmögen- Hansäger i motionen bl. a.: "Del skulle sålunda ha varit av slort värde om vinu hade haft en åtminstone ungefärlig uppfattning av vad som skett med inkomst-och förmögenheisfördelningen under är 1978." Ja,del finns malerial som kan ge oss en ungefärlig uppfattning av vad som skelt.Del visar alt socialdemokralerna har fel i vad de säger om vidgade klyftor,orättfärdighet, orättvisa etc. Men visst vore det värdefulll att fä merastatistik. Då kan vi ännu klarare slå fast vad som är rätt och fel. För all någoriunda hålla mig inom den angivna lidsramen skall jag idelta inlägg inte gå in på skattepolitiken. Måhända fär jag tillfälle alllängre fram säga ett och annal ord om skatlerna. Men lål mig lill sist säganågra ord om framtiden. Svenskekonomi befinner sig nu i en uppgångsfas, säger finansutskoltel. Majoritetenoch minoriteten i utskottet uttrycker detta med nästan likadana formuleringar.Del är räll. Vi bör kunna räkna med en högre tillväxt och en gynnsam utvecklingi fräga om industriproduktion, export och konsumtion. Vi har en chans lill enlugn prisutveckling. Ändå återstår mycket innan silualionen ärtillfredsställande. Vi kan t. ex. pä arbetsmarknadsområdet nolera lecken påljusning. Antalet varsel minskar, nyanmälda platser liksom kvarstående ledigaplatser ökar, men arbetslösheten, särskilt för vissa grupper, är fortfarandehög. Industriinvesteringarna kommer atl långsamt förbättras. Inom denoffenlliga sektorn har vi belydande balansproblem. Delmest centrala för att vår framlid skall le sig någoriunda ljus är atl kosinaderoch inflalion kan hållas under kontroll. Skulle kostnadsutvecklingen blioförmånlig, kan vi ivingas lill åtstramningar innan vi till fullo har utnyttjatkapaciteten i vårt näringsliv. Produklion, sysselsättning och inkomstfördelningblir lidande på det. Våra möjligheler atl bevara och bygga ul vär socialaomsorg skulle försämras. Enhuvuduppgift, som vi ser det, är all återföra den svenska ekonomin till ettfullt utnyttjande av dess kapacitet utan alt äventyra den uppnåddastabiliseringen av priser och kostnader. Vi måste ha och vi har också en högberedskap för all föra en ekonomisk polilik som passar den akluellautvecklingen i svensk och internationell ekonomi. Dethar sagts atl värt perspektiv skulle sträcka sig fram lill millen av september1979. Den budgel som vi nu arbelar med och som debatteras här gäller framtill . Vi har ocksä böriat arbeta pä budgeten /81. Viarbelar med en långtidsutredning och en långtidsbudget som slräckersig framlill 1983-1984. Vi harelt långsiktigt perspektiv pä vårt arbele och vi vill nåresultat Vi är också beredda lill etl nära och förtroendefullt samarbete, ochvi vill lyssna pä olika synpunkler. Vi vill vidare arbeta för en polilik somleder till en stark ekonomi. Vi vill föra en målmedveten reformpolitik försysselsättning och social irygghel. Del är del långsiktiga perspektivet i vårtarbeie. Vi böriar stabilisera grunden för det arbeiet. () kortgenmäle: Herrlalman!Budgetminislern intari dagen lilel ödmjuk hållning. Del kan vara förståeligt.Han säger att han är beredd alt lyssna lill olika förslag. har vi från densocialdemokraliska oppositionen tagit på oss den otacksamma uppgiften altförsöka anvisa vägar lill en mindre katastrofal utveckling av statsfinanserna.Vi har inte upplevt det sä, att har velat lyssna på de förslagen.Han har sländigt hävdat alt de varit ointressanta därför att de omfattat förlitet duger de tydligen ändå, när letar efter pengar för altfinansiera sina egna skattesänkningar. Omvär politik säger alt den hade lell till högre arbetslöshet, lägretillväxt och större budgetunderskott Med lanke pä den fakliska utveckling somhar ägt rum är del inte lilel lill avancerade påsiåenden. Men jag tycker altherr Mundebo med sin deklarerade respekt tor fakla borde ha levererat åtminstoneelt faklum såsom underlag för dessa svepande och vårdslösa påståenden. Sedanmäsirar budgetministern liksom . Den måste visa ansvar,säger han, efiersom oroande underrättelser nu inlöper frän olika utskott.Ansvaret vill budgetminislern alltså vältra över på . villeensidigt ålägga socialdemokralerna alt klara upp denna situalion. Men fråganär: Vilket ansvar vill den majoritet ta som har ställl sig bakomfinansutskottets belänkande och därmed budgetförslag? Del ärjudenna majoritets uppgift all hålla ihop budgel. Då lycker jag atlherr Mundebo borde ha klargjort hur han vill att denna majoritet nu skallagera. Om är osäker pä om han har något stöd av nägon majoritet idenna riksdag, kan del bero på au han själv inte har visal något motsvarandeansvarstagande. är helt enkelt ett utomordentligt dåligt föredömeför denna riksdag när del gäller atl ta ansvar för den statsfinansiellautvecklingen. Låtmig sedan notera, herr talman, all budgetminislern lika lilel som parlivännen,finansutskottets ordförande, hade någol alt säga om arbetslösheten eller någonenda insals att anvisa som skulle kunna minska den. NILSÅSLING (c) kort genmäle: Först vill jag säga atl gav en bra och korrektvärdering av del socialdemokraliska budgelallernativet. Jag delar hell hansuppfattning om hur vårdslöst socialdemokratin har konstruerat sittbudgetalternativ. Närdet sedan gäller de oroande rapporter från utskotten som budgel- ochekonomiministern talade om förslår jag honom. Jag sade i miu anförande tidigareall vi från är beredda att hjälpa till att hålla konlroll överutvecklingen. Vi är överens om nödvändigheten av fortsatt stabilitet och fortsattaslrama tyglar när del gäller utgifterna. Vi för vår del visade della senast ihöstas, vilket i och för sig har givit budgeiminislern ett inte oväsentligttillskott till kassan. Den kompromiss som vi då initierade i skattefrågan varekonomiskl mindre äventyrlig än regeringens förslag. Dennafräga gäller emellertid inle och dess utskott utan naturligtvisockså regeringen. Många av regeringens uttalanden spelar givetvis en roll fördet arbetsklimat i vilket utskotten arbetar. Vi kunde för en tid sedan läsa idagspressen atl statsministern hade lovat etl anlal chefredaktörer ettborttagande av annonsskatten. Jagvel inle vad det finns för reell substans i detla. Att del var elt angenämtbudskap lill ell anlal tidningsutgivare kan jag mycket väl förstå, men del ärklart atl sådana propåer väcker en viss undran här i huset Vidareskulle jag gärna vilja ha budgel- och ekonomiministerns kommentar lillfinansieringen av de skatteförslag regeringen avser all lägga fram. Del finnskanske någonting mera atl säga om detla som skulle kunna vara vägledande förutskotten i deras fortsatta handläggning av de här frågorna. Jagkan hålla med om atl det cenirala nu är att hälla kosinaderna nere.Men jag vill upprepa vad jag sade i milt huvudanförande, nämligen atl ävenregeringen har elt slort ansvar. Man kan inle bara fiytta över det tillriksdagen. Delär också viktigt i sammanhanget att regeringen bätire än preciserarsin inställning till de näringspolitiska problemen. Dels underlättar delulgiftsbedömningen, dels underlätlar del för näringslivel, vilket inle äroväsentligt, i dess framlidsbedömning - förhoppningsvis skulle det också främjainvesteringsviljan. (vpk) kort genmäle: Jag skall la upp två punkter i budgel- och ekonomiministerns anförandesom jag också tidigare behandlade. HerrMundebo förnekar alt del blivit ökade klyftor, fördelningspoliliskt sett, iSverige . Jag anser alt han har fel på den punkten. Det ärdock etl faklum atl vanliga löntagare har tvingats lappa reallön, något somherr Mundebo själv ocksä bestyrkte, medan å andra sidan de storaförmögenhetsägarna kraftigt har ökat sina tillgångar. Detärju framför allt däri den ökade klyftan beslår.