prot · G20915 · 1978-12-31 00:00:00 — Monopol och monopolisliska förhållanden dominerar del ekonomiska livet.Ell fåtal finansfamiljer kontrollerar i sista hand bankmonopol ,industrikoncerner och försäkringstrusier. För atl öka sina profiler jagar desvenska storbolagen efter en stöne del av väridsmarknaden. De exporterarkapital och flyttar fabriker och produktion till andra länder. ärindraget i kampen pä världsmarknaden mellan storföretag, karteller, iruster,industrigrenar och imperialistiska stater. Svenskt kapital är sammanflätat medkapital från andra imperialistiska länder. Densvenska industrin sysselsätter allt färre i , men samlidigtallt fler utomlands. sjönk sysselsättningen i svenskinduslri med 85 000 personer. Mellan ökade den i svenska producerandedotterföretag utomlands med mer än 120 000 personer. Densvenska kapitalexporten har ökal kraftigt . Enökande andel av denna kapitalexport går till exploaterade länder. placerades där nära 20 %av de svenska direktinvesteringarna utomlands. var 46 000 personeranställda vid svenska producerande dollerbolag i de exploaterade länderna,vilket motsvarade 21 96 av del totala antalet anställda vid sådana bolag iutlandet. Samma länders andel av den svenska exporten var 11 96. Investeringarnaär starkt koncentrerade lill - där finns tvä tredjedelar avantalet anställda och 85 96 av totala tillgångarna i svenska producerandedotterföretag i exploaterade länder. De svenska dotterbolagen i denna världsdelexpanderade särskilt starkt under 1950-talel, då en fjärdedel av alladireklinvesleringar i utlandet gick till . Två viktiga länder fördirektinvesteringar har varit och . Delsvenska storkapitalet exporterar för all göra profil. Under senare är har detvisat sig lönsamt all sälja till utländska marknader genom produktion iullandel i stället för genom produktion i . harde företag som har producerande dotterbolag i utlandet ökat den andel avproduktionen som säljs pä utländska marknader från till . Men av dennaförsäljning har endast drygt hälften exporterats från . Resten harproducerats och sålts i ullandel. Denandel av den svenska exporten som går lill de exploaterade länderna har pendlatrunt 10 96 under hela 1900-lalel. Under 1960-talel och i början av 1970-lalelminskade denna andel, men har det skett en relativt snabb ökning.Ökningen är från 9 96 1973 till 13 96 1976. har exporten tillde oljeexporterande länderna ökal snabbast. Exporten lill de s. k.OPEC-länderna ökade med 580 96 . Exportenfrån lill de exploaterade länderna domineras av maskiner och andraindustriprodukter. Importen domineras av råvaror. Industrivarornas andel haremellertid ökal . Iprincip härden svenska handelspolitiken efter det varilfrihandelsvänlig. Den svenska långsiktiga målsättningen beträffande tullar påindustrivaror har angivits vara "fullständig frihandel mellan i-ländernaoch gentemot utan krav på motprestation" (Aktuellt i handelspolitiken).Genom del tullpreferenssysiem som tillämpats i fr. o. m. 1972 skalläven industrivaror - saml ett antal jordbruksvaror - från de exploateradeländerna importeras tullfritt. De enda indusirier där dessa länder f. n. ärkonkunenskraftiga, dvs. textil- och beklädnadsindustrin samt sko- ochläderindustrin, är emellertid undantagna från systemet. Produkier från dessaindusirier är belagda med de högsta importtullarna i , 13-17 96.Dessutom är dessa produkter utsatta för en rad andra imporlbe-gränsningar,såsom importkvoter och licensivång. Handelspolitikenär en del av relalioner till de exploaterade länderna. En annan delbrukar sammanfattas under beteckningen biståndspolitik eller internationelltutvecklingssamarbete. Vilka är dess förutsättningar och innebörd? Detär modernt i den borgerliga väriden just nu att tala om inierdependens, omömsesidigt beroende, mellan de imperialistiska staterna och de utplundradeländerna. I regeringens proposition påstås t. o. m. alt ell ökal ömsesidigt Inlentaiionelliutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. beroende präglarförbindelserna mellan i- och . Det talas om del gemensamma intressetatl forma regler som ger fördelar för alla deltagande stater. Delta är ell bådeklasslösl och historielöst betraklelsesäll. Visst finns det elt ömsesidigtberoende, men det fanns del också mellan slavägaren och slaven. Av vilken artär dä beroende av ? Isin bok eller imperialism summerar två svenska författare, Hermeleoch , sin undersökning så här: "Utgångspunkten för vår analys harvarit atl lillhör kapitalismens centrum. Den svenska staten är därförutsatt för siarka begränsningar i sin u-landspolitik genom de krav som delsvenska kapitalet, framför alll storföretagen, ställer. De grundläggande avdessa krav har varit all del bör råda 'konkurrens pä lika villkor' pä u- 1 delslora hela har också den svenska staten fört en u-landspolitik somtillfredsställt delta inlresse. Den dominerande principen har varil frihandeloch fri rörlighet för kapitalet, med minimal inblandning avnationalstaterna." Vissaavvikande inslag i den svenska u-landspolitiken har emellertid funnits, t. ex.begränsningen av invesieringsgaranlisysiemel lill de s. k. programländerna,motståndet lidigare mol medlemskap i och den relativt låga prioritet somgetts åt industriellt bistånd. Dessa avvikande inslag har samband med vissaspeciella ekonomiska och politiska förutsättningar. Den progressiva opinionen iSverige har gett u-landspolitiken en profil som skilt den från övriga s. k.cenlrumstaters. Förutsättningar för detta har varit bl. a. det svenskakapitalels traditionellt små intressen i de exploaterade länderna, det svenskastorkapitalets iniressen av en intemaiionell frihandel och del förhållandet altstaten i ell litet imperialistiskt land som inie behövt ta ansvar fördel imperialistiska systemet. Denförda u-landspoliiiken har visat sig vara till fördel för det svenskakapitalel. Jag citerar Hermele och : "Socialdemokratinhar kunnat föra en politik, som tillfredsställt en radikal inhemsk opinion(inle minst inom del egna partiet) och gett ell gon rykte i iredjeväriden samlidigt som den gett det svenska kapitalet ell inte obetydligt stöd iden inlernalionella konkurrensen." Fråganär emellertid, och närmar vi oss dagens problem, om inle förutsättningarnaför en avvikande svensk u-landspolilik börjat raseras. Den ökadeinlernationella konkurrensen och den ökade betydelsen av vissa marknader iperiferin har gjort atl de kapitalistiska staterna med olika medel alltmerasökt siödja "sina" förelag. Samarbeiei mellan stat och kapital harökat, inle minst på marknaderna i de exploaterade länderna. Del svenskakapitalel kräver också ökal stöd till förelag i . Skiljelinjen mellanbiståndspolitik och övrig u-landspolilik blir svårare alt upprätthålla. Redanunder den socialdemokratiska regeringens sista år kunde vissa förändringar iden svenska u-landspolitiken noteras, och detta markerades ännu mera efter denborgerliga regeringens tillträde. blev medlem i IDB, förslag ställs nuom en särskild fond för industribiständ, stödel till skars ned osv. Detfinns falska och del finns sanna teorier om förhållandet mellan de imperialistiskastaterna och folken i de exploaterade länderna. hör föreställningen au ensnabb tillväxt i de rika, industrialiserade länderna betyder förbättradeförhållanden förde fatliga, utplundrade ländernas folk. De sanna teorierna kanvara skrivna i olika termer, men del gemensamma för dem är atl de fastslår allde rika länderna är rika jusl därför att de faltiga länderna är faltiga. Delär hell klart au den grundläggande relationen mellan eu litet imperialistisktland som och de exploaterade länderna är densamma som mellanimperialismen som helhet och dessa länder. Svensk och utländsk storfinans gårsamman för atl gemensamt plundra folken i , , och Amerika.Värden som svenska arbetare skapat används för alt utsuga andra folk. Medprofilerna av denna utsugning söker den svenska storfinansen i sin tur attstärka kapitalismens ställning i . Dengrundläggande relationen mellan och iredje världen är alltså ettförhållande av exploatering. Den svenska kapitalismen utplundrar på olika vägarfolken i tredje världen. Detta sker i huvudsak på tre olika vägar. Genomhandelspolitiken,därden svenska kapitalismen tardyrl betalt försinaindustrivaror och betalar dåligt för i huvudsak råvaror från tredje världen.Genom direkta kapitalin vesieringar och utsugning av lönarbetare i olika delarav iredje världen. Genom den svenska imperialismens deltagande i olikainlernalionella imperialistiska sammanslutningar och stöd till de sioraimperialistiska staternas politik, vilket ger del i vinsterna av deras exploateringav iredje världen. Delsvenska biståndet till olika länder i tredje världen är endast en ringaåterbetalning av värden, som pressats och fortfarande pressas ur folken i dessaländer av det svenska kapitalet. Vadsom kallas "hjälp" eller "bisiånd" är i själva verket enintegrerad del av del imperialistiska systemet. En sammanhängande ochkonsekvent politik lill förmån för de exploaterade länderna förutsätter attSverige bryter sig ut ur de ramar som den kapitalistiska väridsordningenuppdrar. Delfinns dock en viss rörelsefrihet för inom syslemels ramar, vilkei bordegöra del möjligl au utforma den svenska u-landspolitiken på ett sätt som medvetetstöder de revolutionära krafterna i tredje världen, vilkas seger är dennödvändiga förutsättningen för all underutvecklingen skall kunna brytas. Men dåmåste man säga ett bestämt nej lill den ökade sammanblandning avbiståndspolitik och kapitalistisk industri- och handelspolitik somproposilionen och utrikesutskottet förordar. Då måste man säga bestämt nej tillden föreslagna industrifonden. Då måste man upphöra med stödet lill reaktionäraregimer med deras uivecklingsfientliga politik. Dä måste man koncentrera stödettill de aniiimperialisiiska rörelserna, de socialistiska staterna och de övrigaprogressiva regimerna i iredje världen. Då måste lämna deimperialistiska organ, lyp Väridsbanken och oljeklubben, som är direkt riktademot iredje väriden. har fått en ny utrikes- och biståndsminister i enfolkpartiregering. Delta borde ge möjligheter atl lägga fram en liberalpolitik. Jag har sen rätt många folkpartiledare komma och gå, men det har inleökal milt förtroende för den liberala politiken. Ingen skall dock dömas ohörd.Min Inlernationelllutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamar bete m. m. partikamrat i sill anförande redan siälll några frågor lill utrikesministern eller denrepresentant för regeringen som uppenbarar sig här i kammaren. Jagupprepar frågorna och kompletterar dem. Svaren pä följande fem frågor kommeralt ge väsentliga delar av folkpartiregeringens profil i u-landspoliiiken: Avser regeringen all lägga förslag om utträde ur Inleramerikanskautvecklingsbanken (IDB)? När avser regeringen alt framlägga förslag om att allt svenskt biståndskall lämnas obundet? Avser regeringen att i nästa budgetproposition framlägga en avvecklingsplanför del svenska biståndet till , , , , ochSri Länka? Är regeringen beredd alt arbeta för atl koderna om teknologiöverföringoch om multinationella företags politik skall ha bindande verkan? Är regeringen beredd att verka för en sådan u-landspolilik som innebäratt bislåndspoliliska målsättningar får styra handels- och industripolitikgentemot iredje väriden? beslående inslag i moderata samlingspartiets u-landspolilik harvaril kravei på atl skall anlägga en helhetssyn på sina relationer tillu-länderna. framlade 1967 förslagom en samordnadsvensk u-hjälp, vilka frän är följts upp i pariimotioner tillriksdagen. Förmoderata samlingspartiet har helhetssynen varit självklar. Vi har menat att detgällt att mobilisera alla goda krafter i det svenska samhällel, såväl enskildasom offentliga, i utvecklingssamarbetet och därmed få lill stånd den bredakontaktyta och det ömsesidiga utbyte som vi menat borde vara ell naturligt ochvärdefullt inslag i utvecklingssamarbetet. I1968 års pariimotion till uttrycktes de moderata kraven pä följandesätt: "I denna situation är del ytterst angelägel att kraftansträngningargörs på både offentligt och privat håll för all öka biståndet lill u-länderna.Därvid är del angeläget att se lill atl utvecklingsbiståndet får en förmottagarlandet effektiv användning. Ökade insatser lill bör inleisoleras lill enbart den statliga biståndsgivningen utan fordrar att mananlägger en helhetssyn på biståndsverksamheten. I denna måste inbegripasåtgärder på del handelspoliliska områdei, det direkta statliga stödet överbudgeten, näringslivets insatser, missionens och de humanitära organisationernasbidrag och inie minst samordningen mellan alla dessa bidragsformer. Delenskilda humanitära hjälparbetel har med knappa resurser nätt utomordentligaresultat. Del är därför angelägel all de erfarenheter som samlats i dennaverksamhet tillvaratas på elt bättre säii än hitintills." Socialdemokraternahar haft en annan inställning till biståndssamarbetet. För dem har deloffentliga bislåndel över budgeten varil del enda väsentliga, medaninställningen lill såväl näringslivets som de enskilda organisationernas möjligheterau göra insatser i varit negativ. samhet som ävensocialdemokraterna sett på med välvilja när del gälll en förelagsetablering ien svensk avfolkningsbygd har i u-landssammanhang betraktats som en samlingutsugare och profitörer. Socialdemokraternasinställning har kommit alltmera i oiakt med egna krav ochsynpunkter såsom de framlagts bl. a. i internationella sammanhang. Ettväsentligt inslag i den s. k. nya ekonomiska väridsordningen är just kravet påen helhetssyn. önskar inle alt samarbeiei enbart skall begränsa sigtill statligt bistånd. De önskar en helhetssyn på relationerna mellan i- ochu-land som innefattar handelspolitiken, industrisamarbete, forskning,kulturellt utbyte saml ökad u-hjälp. De önskar ett utvecklingssamarbete tillömsesidig nytta. Denväsentligaste nyheten i det belänkande som kammaren har att behandla ärförslagel om en fond för industriellt samarbete med . Hell stilenligtsäger socialdemokraterna nej till den föreslagna fonden. Detta sker i en långreservation som är myckel motsägelsefull. Å ena sidan vill man inle ha fonden,och argumenten härför har föredragit. Men å andra sidan villsocialdemokraterna atl skall uttala sig för au skall ingåsamarbetsavtal med . Avtalen skall främst gälla områden somindustriellt samarbete, forskning och utveckling av teknologier och skall ocksåkunna utvidgas lill andra områden av intresse för de berörda parterna. Biståndsanslagetskall också kunna användas i della sammanhang, alltså på alldeles samma sättsom i fråga om fonden. Samarbetsavtalen skall enligt socialdemokraternasreservation även kunna ingås med en vidare krets än programländerna, också ilikhet med syftet med fondens verksamhet. Socialdemokraterna kan vidare länkasig statligt stöd till sådan industriell verksamhet som prioriteras i resp.samarbetsavtal. Socialdemokraternaär således i själva verket beredda all utveckla ett industriellt samarbete medu-länderna med hjälp av biståndsmedel och gentemot en vidare krets än nuvarandeprogramländer. Litet slagordsmässigt skulle man kunna formulera saken så, atlsocialdemokraterna kan länka sig det mesta i fråga om industrisamarbeteutom just den föreslagna industrifonden. Men måste man inte ha instrument medvars hjälp man kan fylla samarbetsavtal med med konkret innehåll? Ärinte industrifonden ett bra sådanl redskap? Socialdemokraternakan knappast mena atl vi skall ingå samarbeisavtal med andra länder bara fördel vackra dokumentets skull. Det gäller all fylla avtalen med konkretinnehåll; annars vänds län förväntningar i besvikelser. Värt att notera isammanhanget är också att socialdemokraterna var negativa lill densumma på 50 milj. kr. som den borgeriiga regeringen föreslog för del bredaresamarbetet och som bl. a. just syftar lill all möjliggöra au redan ingångnasamarbeisavtal skall kunna följas upp. Vitror alt såväl fonden som samarbetsavtal kan fylla en funktion när det gälleratt utveckla svensk u-landspolitik så atl den bättre motsvarar u-ländernasönskemål om ell bredare samarbete lill ömsesidig nytta. Fonden är i självaverket av blygsam omfattning och bör kompletteras med ett Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Moderatasamlingspartiet är övertygat om att utvecklingssamarbetets framtid är att sökai en bredare och mer decentraliserat samarbete. Vid sidan avköpkraftsöverföringen är biståndets viktigaste komponent förmedlingen ochutbytet av kunskaper och erfarenheter. 1 detta erfarenhetsutbyte har ettutvecklat industriland som med sin höga utbildningsnivå myckel all geom hela nationens resurser, dvs. om många människor och många olikainstitutioner, organisationer, föreningar och sammanslutningar engageras iutvecklingssamarbetet och detta inte enbart omhändertas av en statligmyndighet. Kontakter behöver knytas över gränserna, inte bara på myndighetsnivåulan framför allt mellan människor och olika grupperingar inom länderna. SIDAbör i större utsträckning engagera sig i en kontaklförmedlande verksamhet somhjälper universitet och skolor, föreningaroch organisationer att knytakontakter med organisationer och människor i . Som exempel kan nämnasett utbyggt vänortssystem, yrkessammanslutningars utbyte med kolleger iu-länderna, poliliska organisalioners konlakler med systerorganisationer samtfackliga organisalioners hjälp och utbyte av erfarenhet. Syftet skall vara allmobilisera fler kvinnor och män i bisländs-samarbelel inom ramen för deras vardagssysselsällningar. Biståndspolitiken är motiverad av medkänsla med de människor som ännuinle lyckats befria sig från massfaliigdomens grepp. Motivet är grundläggandeför svenskt utvecklingssamarbete och i sig nog. Men vi måste också komma ihågall utvecklingshjälpen ger vår lilla nation möjligheter alt vara med i ettinternationellt utvecklingsarbete till gagn för alla nationer som engagerar sigdäri, såväl u- som i-land. välfärd är byggd på internationell handeloch utveckling. Svensk utvecklingshjälp innebär, sett ur delta perspektiv, ettfortsall svenskt ja lill internationell samverkan. Andrevice lalmannen tillkännagav all anslag utfärdats om sammanträdets fortsättandekl. () kortgenmäle: började med alt säga all socialdemokraterna harkommit i olakt med önskningar därför alt önskar enhelhetssyn där man inle bara lar in biståndspolitik utan också handels- ochindustripolitik m. m. Det är just della som socialdemokraterna har tagithänsyn till i utskottsbehandlingen och i sina motioner. Del har däremoi inleregeringen gjort. upp fonden för industriellt samarbete med ochsäger att den socialdemokratiska reservationen är mycket motsägelsefull. Jaghar försöki alt i min deball med tala om att det är en ideologiskskillnad i vår syn på denna. Visstmåste man - det säger jag som svar på fråga - hainstrument. Vi har numera SIDA som har hjälpt lill med en mycket kraftig industriell utveckling iu-länderna. Företagen kan också själva ha samarbeie med . Vi kan pekapå Volvos samarbeie med . En delegation med bl. a. den moderate förrestatssekreteraren i har varit i och utvecklathandelsavtal med ett land som man från moderat håll tidigare inte var särskiltpigg på atl siödja. på grund av befrielserörelsen , som är delregeringsbärande partiet. Samarbelsavialen skall, menar vi, användas meraktivt än lidigare. Ipropositionen sägs, vilket utskottet upprepar, alt fonden bör ha en vissförmedlande och informerande funktion. Del behövs ingen fond för detta. Inleheller behövs någon särskild fond för att medverka lill förinvesteringsstudier.Det har SIDA medverkat till tidigare. I utskoiisbeiänkandet sägs att fondenfinansiellt bör kunna medverka i samägda förelag, s. k. joint veniures,tillsammans med u-landspartner och svenskt förelag saml att förslag om sådansamverkan kan komma från myndighet eller företag såväl i som iSverige. Del är alltså detta samägande och denna sammanblandning av näringslivoch biståndspolitik som vi reagerar emot. Det går mycket väl att utveckla dettasamarbeie på andra vägar. Man behöver inte den nya byråkrati som skapas medindustrifonden. Den tidigare borgerliga regeringen var i varje fall emot enbyråkratisering. Vi menar att det finns andra former och att vi kan verka församarbeisavtal utan atl på elt aktivt sätt blanda in del svenska näringslivet. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. ()kort genmäle: När jag nu lyssnade till tyckte jag atlskillnaden mellan oss slutade i atl fonden skulle bli elt utslag av byråkrati.Jag uppfattade inte att det fanns så mycket mer kvar av ideologiskamotsättningar Närjag läser den socialdemokratiska reservalionen tyckerjag också att den ärglädjande positiv till industrisamarbete. Jag kan läsa ell stycke direkt urreservalionen: "Desvenska förelagen kan stimuleras alt aktivt medverka" - i den industriellautvecklingen av . "kan ske på många olika sätt." Delfinns ett annat inslag i den socialdemokratiska reservalionen somjag gärnaskulle vilja fråga om -jag borde ha gjort del i mitl huvudanförande. Det gällerden s. k. selektiva u-landspolitiken och vad den egentligen innebär. GertrudSigurdsen nämnde nu . är sådana samarbetsavtal direkt riktade tillu-länder, och de är alla ingångna under den tidigare socialdemokratiskaregeringens tid. Del aren så blandad kompott som , , ,, och . Jag vet inle rikligt var jag kan hitta den selektivau-landspolitiken i de här samarbelsavialen. Del är väl inle de länder somBertil Måbrink tidigare nämnde här som man från socialdemokraternas sida nuvill prioritera när del gäller samarbeisavtal? Internationelltulvecklingssamar-bete m. m. () kortgenmäle: Nej, , del är inle byråkratin som skiljer oss åtnärdel gällerden ideologiska inställningen, utan det är frågan om hur vi villsamarbeta med det svenska näringslivet. Vi menar atl det inle är det svenskanäringslivet som skall ha det avgörande infiytandet över den industriellautvecklingen i . Och framför alll skall inle del samarbete som manförordar i indusiribislåndsfonden ske med hjälp av bislåndsmedel. Om man villanvända statliga medel för exportfrämjande åtgärder av annat slag är det enannan form av samarbeie mellan och . Det är inlebiståndspolitik man föreslår med denna industribiståndsfond. MARGARETHAAF () kort genmäle: Del förstår jag inle rikligt. I densocialdemokratiska reservalionen slår att biståndsanslaget skall kunna kommatill användning i delta sammanhang, och det gäller alltså samarbetsavtalen ochindustriell utveckling. Lägel i södra har förvärrats mycket allvarligt de senastemånaderna. Bara sedan vi senast diskuterade biståndspolitik här i ivåras har genom sitt totala förakt för FN:s planer för fred ochfrihet i , genom militära rader in i och och på annat sättkraftigl ökat riskerna för ell stort krig i södra . Flyktingströmmarna isödra länder har också ökal pä ell fruktansvärt sätt. Del är tusentalsoch åter lusentals människor, män, kvinnor och barn, som flyr särskilt lillBotswana, och från länder som och . Man har iBotswana uppskattat alt man under vissa perioder och somras bara frånRhodesia, eller , haft en inströmning av mellan lOOoch 200 flyktingarper dag. Man häri många flyktingläger, bl. a. läger enbart för barn -ett läger med 7 000 flickor och elt annat med 9 000 pojkar från . Detär alltså en dramatisk upptrappning av flyktingsitualionen som har skett. Befrielserörelsernaökar sitt arbete både på atl ge skydd åt flyktingarna och på alt befria sinaländer. Detta illustreras av de många önskemålen om ökat svenskt stöd tillbefrielserörelser som har framförts inom ramen för anslaget för humanitärtbisiånd till flyktingar och befrielserörelser. En rad representanter förbefrielserörelser har besökt under den senaste liden. Del har ännu baragått några månader av det nya budgetåret. Och de representanter förbefrielserörelser och andra organisationer som kommer hit får nu beskedel atlnästan alla pengar på anslaget för stöd lill befrielserörelser redan ärfördelade; det finns myckel litet kvar. De får alltså gå med det beskedel. Dellavisar att den bedömning som socialdemokraterna gjorde i varriklig.