prot · G20936 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:36 §1 Justerades protokollet för den 10 innevarande månad. HandelsministernHÄDAR erhöll ordet för atl besvara Hans Alséns (s) anmäldainterpellation, 1978/79:51, och anförde: Hans AIsén har frågat mig dels vilka erfarenheter glesbygdsstödet tillhandeln har gett, dels hur regeringen ser pä driftstödet lill butikeri glesbygd och medelsanvisningen där och dels om regeringen överväger all föreslåatl varuförsöriningsplaner i kommunerna blir obligatoriska. Stödeltill kommersiell service i glesbygd infördes som en försöksverksamhet den 1juli 1973 och var dä i huvudsak begränsat till det inre stödområdet. Stödetutvidgades till att omfatta glesbygder, skärgårdar och liknandeområden inom hela landei. Enförutsättning för atl slöd skall utgå är all den kommun del gäller hargenomfört den planering som behövs för att stödet skall komma lill bästaanvändning. Närdel gäller erfarenheterna av glesbygdsstödet är del naiurligen för tidigt attha någon uppfatlningom vadsom har hänt underden korta lid-drygt -som har gäll sedan det utvidgade stödet trädde i kraft. Erfarenheterna av denlidigare försöksverksamheten - som alltså ulgör grunden fördel nu gällandestödet-är emellertid goda. Det aren uppfattning som jag hoppas alt Hans AIsénoch kammarens övriga ledamöter delar. fick 121 butikerstöd. Inom dessa butikers omland bor stadigvarande drygt 40 000 konsumenter.Butikerna sysselsätter 295 personer. räknar med alt drygt 50arbetstillfällen har tillkommit i butikerna som en följd av stödet. Driftstödetär ett inslag i en politik som syftar till atl upprätthålla en rimligvaruförsörjning för konsumenterna. Enligl riksdagsbeslutet skall sådant stödlämnas när det är fråga om tillfälliga lösningar under en begränsadövergångslid. Erfarenheterna sedan riksdagsbeslutet är inle sådana alt detfinns anledning all ompröva denna inriktning. Jag kan här nämna attkonsumentverket i sin anslagsframställning för nästa budgetår har föreslagitalt berört anslag skall vara oförändrat under nästa budgetär. Slutligenvill jag svara Hans AIsén atl regeringen inte ämnar föreslå obligatoriskavaruförsörjningsplaner i kommunerna. Riksdagsbeslutet har den enligl min meningförnuftiga innebörden all planer skall upprättas bara där de behövs. Beslutetuigårockså frän all kommunerna själva är beredda att Nr 36 ta del ansvar för varuförsörjningen som problemen motiverar. Måndaeen den "inneburil att sä gott som samtliga kommuner i det inre stödområdet. - ''34, har upprättat eller är i färd med alt upprätta varuförsörjnings- fall särskilda planer inle utarbetas anser jag det naluriigl alt 0/77elesbvedshan- varuförsörjningens ordnande las upp som en väsentlig del iden kommunala jjfj planeringen i övrigt. Jag är övertygad om atl man når bäst resultat omkommunerna själva fär avgöra hur planeringsbehovet inom olika områden skalltillgodoses. HANS ALSEN (s); Jag beratl fä lacka handelsminislern föratt han svarat pä mininterpellation rörande slöd lill glesbygdshandeln. Däremoi kan jag inle, ivarje fall inle reservalionslöst, uttrycka någon större glädje över svarelsinnehåll. Det präglas i väldigt stor utsträckning av ett-som jag vill kalladet-passivt låtgåresonemang, och jag måsle säga att handelsministern verkarganska obekymrad över de problem som konsumenterna ute i glesbygden har och somockså de företagare som är verksamma inom handeln givit ullryck ät. Mol denbakgrunden tvingas jag. herr talman, citera några tidningsartiklar i denfackpress som finns på det här området för att ge ett klarare innehåll ål minkritik när det gäller handelsministerns säll all svara på interpellationen. 1Fri Köpenskap nr 34 av i är sägs följande under ; "Allaär överens om all vi ska salsa på glesbygdshandeln, inle minst politiker ochsamhällsplanerare. Människorna i glesbygd måste tillförsäkras en rimligdagligvaruservice. Mendenna service hanteras av förelag som måsie lägga lönsamhetssyn-punkler påverksamheien, till skillnad frän den sociala service som lämnas av samhällel.Det är alldeles uppenbart atl dagligvamservicen i längden inte kan lackvare enlusiasmen hos en liten grupp företagare! Menar samhället allvar medlovorden för glesbygdshandeln får man också la sitt ansvar." "Ävendel samhälleliga stödet till glesbygdshandeln - främst i form avinvesteringsstöd - är tyvärr halvhjärtat. Anslagen är helt olillräckliga ochutesluter också möjligheten till permanent driftsstöd. Regeringen måste länkaom! När del gäller glesbygdsservicen får Mundebo lyfta på blåpennan ibudgeljusteringen." Vadgällerdei sista jag citerade villjag ftåga; Hur blir del med detla? 1 det svarpå min interpellation som handelsminislern avgivii finns del antydningar omall regeringen är beredd alt pröva frågan om en ökad anslagsgivning. Jag beratl få äierkomma lill delta lilet senare i mitt resonemang, men jag vill förstfortsätta att cilera elt annat ledarstick ur tidningen . Det ärhämtat ur nr 36 från den 7 sepiember i är. "Ytterstärju glesbygdsförsörjningen en solidaritetsfråga. Del handlarom alt skapa enförelags- och nationalekonomisk resursfördelning som möjliggör lönsambutiksdrifl, trots höga distributionskostnader och tunt konsumtions- Samhälletkan inle både kräva en stenhård rationaliseringstakl i dagligva ruhandeln-- och en ökad satsning på glesbygdsbutiker med en besvärlig Låtmig avbryta citatet här och stryka under detta. Det finns nämligen väldigiklara och i sig berättigade krav på handeln; den skall rationalisera, den skallpå olika sätt försöka komma till rälla med kosinaderna för atl möjliggöra lågapriser för konsumenternas skull. Men all ensidigt rikta dessa krav pårationaliseringar mol glesbygdshandeln går inle ihop. Samhället måsle samtidigthjälpa lill och la konsekvenserna av de'kostnader som glesbygdshandeln här tarpå sig och som jag skulle vilja kalla samhällsmoliverade. Jag forlsäiler citatet urFri Köpenskap: "Härbehövs en bättre samordning mellan olika myndigheter, som var och en bäransvaret för delar av elt slörre sammanhang. Samhällel och handeln måstehjälpas ät om vi ska klara den framlida varuförsörjningen i glesbygden." Ianslutning till della skulle jag vilja ta upp en fråga som handelsministerninte har berört i svarei och som jag inte heller direkt har tagit upp i mininlerpellation. Handelsministern är säkert medveten om alt konsumentverketgjort en ulredning som belyst möjligheten alt i den rent kommersiellaglesbygdshandelns verksamhet lägga in olika slags servicefunktioner som i daghar samhällelig bakgrund. Jag tror atl handelsminislern är medveten om vad jaghär har tänkt mig, och jag skulle sätta värde på om handelsminislern ville genågra synpunkter på detla och tala om ifall man frän regeringens sida är villigalt bereda väg för de tankar som har gett uttryck för, nämligenall lägga samhälleliga servicefunktioner inom handelns ram. Jagskulle vilja fortsätta atl cilera ur Fri Köpenskap nr 36. Under rubrikenSignerat, som återfinns pä ledarsidan, kan man läsa följande; "Dethar pä senare tid blivit alltmer uppenbart att samhällets stöd lillglesbygdshandeln är otillräckligt. Under innevarande budgetär uppgår ramen församhällsstödet till , vilket sannerligen inte är mycket när manbetänker vilka stora områden glesbygden i vårt land omfattar. När man jämförtmed de belopp som staten nu saisar på krisbranscher inom industrin är stödetlill glesbygdshandeln närmast atl se som felräkningspengar." Jagvill gärna komplettera del resonemanget med atl citera Dagens Nyhetershuvudledare , där man under rubriken härjar kan läsaföljande: "Omman jämför med miljardrullningen från induslri- och arbetsmarknadsdepartementenframstår butiksslöd som ell skämt. Sammanlagt för ett hell äranslås inle mer än . Den viktigaste stödformen ärettinvesteringsstöd i form av lån eller kreditgarantier, som kan utgå tilldagligvarubuliker, varuhussar och bensinstationer. Därutöver finns det elthemsändningsbidrag och till försöksverksamhet med driftbidragtill hotade butiker. 'Jag vill beträffandedriftstöd bara säga att det ändå representerar en farlig princip',menade handelsministern i riksdagsdebatten. Han ville hellre satsa påbutikernas 'egen livskraft'. Detvi inte kräver av jordbruket, inle av skogsindustrin, inle av gruvorna,stålverken eller varven, inte av textilindustrin, inle av dagspressen, naturligtvisinte av samhällets egen service - det ska vi alltså kräva av butikerna iglesbygden?" Iledaren fortsätter man så här, och jag ber handelsminislern atl nu lyssnasärskill noga: "Därföratl butikerna råkat hamna under en vidskeplig handelsminister, som menar attstatliga bidrag är'en farlig princip', ska glesbygdens utarmning få fortsättaända tills det inte finns en enda livsmedelsbutik utanför tälorlerna?" Densista meningen skulle jag gärna vilja komplettera med en egen fråga: Kan vilugna Dagens Nyheters ledarskribent, signaluren SN, och andra konsumenter ochföretagare med all vi nu fått en handelsminister som ingalunda är vidskepligutan som närmar sig de här frågorna från hell andra utgångspunkter än dentidigare handelsminislern som här har citerats. Jag tycker att det vore myckelvärdefullt alt fä ell svar på den frågan. Medan handelsministern länker påsvarei skall jag cilera yllerligare ur Dagens Nyheters ledare; "Attstödja småbutiker är ell sällsynt billigt och riskfritt säll atl förbättrasysselsätlningen i irakterdär många går utan jobb. Men stödel måste sättas inmedan det finns några butiker kvar." Jaglyssnar som sagt med stort intresse på handelsministerns synpunkter på vadSvanie Nycander fann anledning att framföra under rubrikenButiksdöden härjar. Jaghar i min interpellation pekat på atl konsumentkooperationen var mycketkritisk, när kammaren log ställning till den av distributionsutredningenföranledda propositionen. Vi hävdade alt konsumenterna skulle drabbas hårt avall handeln i stort lämnades ensam när det gällde all klara glesbygdensspeciella problem. Jag vill understryka alt farhågorna har besannats. Det hadesom sagt varit värdefullt, om handelsminislern något hade tangerat problemen.För att belysa hur de ter sig för den privala handeln skall jag trötta medytteriigare ett par citat. Detförsta citatet återfinns i tidningen av , nr 38.Där står som rubrik . Därunder kan man läsa: "Arbelslösheten inom handelnhar ökal dramatiskt . F. n. är 2 938 eller två procenl avde handelsanställdas medlenmiar utan arbele. Arbelslöshels-siffrorna låg framtill sommaren på en ganska nivå, men har stigit kraftigl. -Vi har aldrig lidigare haft en ökad arbetslöshet , säger pä handelsanställdas förbund. Ocksåkonkurserna inom handeln har stigit kraftigl. Hillills hardetaljhandelskonkurserna ökal med 13 procenl jämfört med förraåret." Jag undrar: Har handelsministern observerat de härproblemen? Har handelsministern när han. som jag förmodar atl han har gjort,verkligen umgåtts med dessa problem, dragit konsekvenserna av dem just frånglesbygdshandelns synpunkt? Idenna pressade ekonomiska situation ivingas handeln all, när rationaliseringarnai de stora enheterna inte går alt driva längre, överväga och kanske ocksåbesluta om atl slänga butiker ute i glesbygderna. Oroar inte delta förhållandehandelsministern? Tillslut ett citat uren artikel i tidningen avden , somhar följande mbrik; "måste svångremmen lossas; Försäljningsras isepiember." Det heter där bl. "Svångremspolilikensätter nu djupa spår i detaljhandeln. Sepiember blev en dålig månad med lågförsäljning. Uppgifterna om en uppgång i detaljhandeln är missvisande. Underårets ligger försäljningen drygt en procent under förraårets försäljning. Detlavisar Köpmannens delaljhandelsindex som är klart för september." Allldetla sammanlaget ger, som jag ser det, en mycket oroande bild. Man kan i dagspåra något som skulle kunna kallas en kris inom handeln. Jag upprepar att manmåsle komma till rätta med svårigheterna på de grunder som gäller. Den biandekonomiskakonkurrenssituation som vi har ivingar företagen att slå ut enheter som inte ärlönsamma, och självfallet drabbas dä ofta sådana som ligger i områden därmänniskorna har sett hur del ena inslaget efter del andra avsamhällelig service har försvunnii och där butiken - privat eller kooperaiiv -kanske är del sista man har kvar av sådan service. Är handelsminislern medvetenom atl detla förhällande existerar? Jagåtergår till atl något kommentera interpellationssvaret. Handelsministernsäger där att i sin anslagsframställning föreslagit att berörtanslag skall vara oförändrat under nästa budgetår. Det är helt korrekt. Ocksåjag har iakttagit del förhållandet. Men del boilnar ju i - och det är detallvarliga - all handeln och de som är akliva inom dess olikaverksamhels-former har funnit alt del slöd som beslutat om är såobetydligt atl det över huvud tagel inte lönar sig atl söka det. Del är förmånga en hell meningslös ålgärd. Man betraktar stödet som en nullilet isammanhanget, och det är det också i förhällande lil! de behov som föreligger.Det är den bistra och bittra sanningen. Jagvill också ta upp den omständigheten att handelsministern inte är beredd altöverväga obligatoriska varuförsörjningsplaner. Jag kan förslå althandelsministern från sina grundläggande liberala värderingar gärna ser atlallt skall ordna sig till det bästa genom olika krafters olika spel. Och visslkan man också - del vill jag understryka - ha förhoppningar om atl kommunalkvinnoroch kommunalmän känner ansvar inför detla på olika områden. Men är dennegativa utvecklingen för handeln, framför allt i glesbygden, så väldigt snabball del på många håll finns elt direkl behov av stöd till enskilda butiksägareoch också till kooperativa verksamheter. När ansökan om sådanl 0/77 glesbygdshandeln Nr 36 stöd görs visar det sig i mänga fall all vederbörande kommun inte harnågon Måndaeen den varuförsörjningsplan.Då säger man frän de statliga myndigheterna; Var så god ochlös frågan om planeringen först! Sedan skall vi behandla den konkreia 0/77 glesbygdshan deln Jagmenar atl man gör onl värre genom att fortsätta atl inle kräva planering förränkommunen söker bidrag. Del motsägelsefulla i handelsministerns resonemang ochdel beslut som fattade menar jag är att statliga myndigheler, när manskall behandla en ansökan i den kommun del här gäller, skickar tillbaka ansökanoch säger; Var sä goda och ordna en planering så all vi kan göra en bedömningsom är riktig och adekvat. Jag tycker del är riktigt atl man kräver planering,men den riktiga slutsatsen av della måste vara att man gör elt obligatorisktvaruförsörjningsplanerande för kommunerna ute i landei. Jaghar alltså tyvärr tvingats konstatera att del allljäml är en ganska passivhandelsminister vi har på detta område. Huruvida han är vidskeplig eller intefår vi väl besked om sä småningom. Men passivt måste jag tyvärr säga all svareiär. Jag är medvelen om alt någon fråga som jag ställthär går utanför del jag direkt frågade om i interpellationen, men jag tror atlvi kan vara överens om atl detta är vikligt och betydelsefullt för många.Därför vore del värdefullt om handelsministern ville gå litet längre än vad hanformellt är skyldig lill. Del var väldigi många citat som Hans AIsén hade samlat på sig. Jag fickinte rikligt klart för mig om han ställde sig bakom vartenda citat som hanläste upp eller om han tyckte det var bra för debatten i allmänhet att de ocksådrogs upp här i . Men vi skall väl se vad vi kan ha att säga om della. Detär alltjämt min uppfattning atl handeln, inkl. konsumentkooperationen, har ellgrundläggande intresse av atl förelagen drivs affärsmässigt. Något annat skullevara väldigt tråkigt och få väldigi bekymmersamma konsekvenser. Jagfick nästan intrycket av Hans Alséns anförande att det där med all handelnskall drivas företagsmässigt var en fråga av ganska underordnad betydelse. Helahans inlägg andades känslan av atl del var något fel med atl driva enverksamhet så alt den skall gå ihop. Är det Kooperativa förbundets linje inte längre skall behöva räkna med all företag skall gå ihop ulan au deltaskall betraktas som någonling som är näst intill skumt? När det gällde dem somansåg atl företagen skulle kunna drivas affärsmässigt använde Hans AIsénuttryck som antydde alt det var något som var litel tveksamt, i varje fall närdet gällde glesbygd. Del anser inte jag. Jag tycker tvärtom att del är alldelesutmärkt om man har som målsättning att kommersiell verksamhel skall drivas påkommersiella villkor med syfte att verksamheien skall gä ihop. Regeringenvill inte principiellt skilja ul glesbygdshandeln frän annan handel. Vilyckeralltså inle att man skall säga atl handeln i allmänhet skall gä ihop,men om affärerna ligger i glesbygd skall man inte uppställa det kravei. Vitycker tvärtom alt del är oerhört väsentligt alt för glesbygdshandeln skallgälla i princip samma riktlinjer som för all annan handel, nämligen allverksamheien skall slräva efter atl gå ihop. Sedankan man komma fram till atl del med hänsyn till konsumenter i glesbygd och medhänsyn till den buliksnedläggning som skett kan finnas skäl för statsmakternaatt pä olika sätt försöka finna vägar för att ge glesbygdshandeln möjlighel altfortsätta. Del har den här regeringen inle tvekat alt göra, lika litet som dessföreträdare. Men stödel uiifrån fär aldrig bli det första alternativet, ulanstödet skall komma till när andra faktorer inte kan svara för all handeln påelt tillfredsställande sätt i konsumenternas intresse upprätthålls ochbibehålls. Stödet utifrån är alltså i vissa fall en nödvändighet, men del färinle vara ell syfte. Delvore iniressani alt höra om anser alt företag, därför alt de liggeri glesbygd, inle skall ha som ambition och målsälining atl drivas efterföretagsekonomiska kriterier. I sä fall har intagit en position somjag inle känner igen från handelns egna utsagor och inle heller frånKooperativa förbundets egna utsagor. Handeln själv har inte ullryckl någon entusiasmfördriftstöd i någon form, utan man ärgladareom insatsergörs för alt man ulanomfattande subventioner skall kunna driva en livskraftig handel. Det tyckerjagär någonling som vi bör la fasta pä. HansAlsénfrägademigsedanvilka vidgade servicefunktioner del finns för lanthandeln och hur jag ser pådessa. Därvidlag har konsumenl verkei kartlagt atl en hel del nya funktionerskulle kunna läggas på glesbygdshandeln. Den skulle t. ex. kunna slå lilltjänst med sådana varor som försäljs! tätorterna och sådana servicefunktionersom konsumenierna där förses med, såsom apotek, systembolag, post,lipstjänsier, penninglotterifunklioner etc. har ocksåundersökt vilka ersättningar som utgår till glesbygdshandeln för atl den tar påsig sådana funklioner. Del arbetet är redovisai i en rapport, och medulgångspunki i den rapporten håller verket nu på alt förhandla med berörda verkangående ombudskap samt vilka ersältningsgmnder som skall gälla för atlglesbygdshandeln skall kunna tillhandahålla ifrågavarande tjänster. Verketskall emellertid inte låta sig nöja med detla, ulan del skall försöka la redapå om det också finns andra funktioner, såväl privata som offentliga, som kanläggas på glesbygdshandeln. Jag vill här slarki understryka alt jag för egen delfäster stor vikt vid alt tidningsdislributionen i glesbygderna kan fungera päell tillfredsställande sätt - del är ju ett grundläggande liberalt krav allmänniskorna skall kunna nås av del iryckla budskapel. Där vill jag gärna se kan finna både vägar som ger konsumenterna i glesbygderna möjlighet atl ladel av innehållet i tidningarna och kanhända också vägar för all öka servicenät glesbygdshandeln. Sedannågot om varuförsörjningsplanerna. Där kan konstateras för del första all inomdet inre stödområdet 31 av 34 kommuner aniingen redan har antagit sädana planereller håller på all upprätta dem och för del andra all del ingår i kommunernasplanering att beakta behovel av butiker. Jag är övertygad om alt ingen kommunvill avsäga sig ansvaret för och skyldigheten 0/77 glesbygdshandeln 0/77 glesbygdshandeln att la med detla vid sinplanering. Jag är också övertygad om alt man - om man över huvud taget hysernågon tilltro till den kommunala självstyrelsen och alltså tror alt den skallkunna fungera - inle kan lägga på de kommuner som inte behöver någravaruförsörjningsplaner med hänsyn till sina konsumenters intressen enobligatorisk skyldighet alt utarbeta sådana planer. Jag tror inle atl staten åena sidan kan värna om självständighet och visa tilltro tillkommunernas vilja att handla med hänsyn till sina medborgares intressen och åandra sidan, i en mängd ärenden och kanske ofta i olrängt mål, kan lägga påkommunerna en planering som de själva inle anser angelägen. Delförefaller vara så all utgår från atl kommunerna inte skulle kännasitt ansvar för atl deras medborgare genom detaljhandeln får den service som debehöver och all det finns kommuner som skulle negligera sitt ansvar i en sådangrad att de, trots atl man där anser all det finns ett behov, ändå inle skulleutarbeta de planer som är en förutsättning för atl statligt stöd skall kunnautgå. Jag tror inte della om kommunerna, men del var iniressani att höra altherr AIsén tror all kommunernas horisont är så begränsad när del gäller derashandlande. Jagskulle här kanske också säga att det ju inte bara är på detta salt somstatsmakterna har att ta ansvar för handeln, inkl. glesbygdshandeln. Denförutvarande regeringen beslöt t. ex. alt slopa den allmänna arbetsgivaravgiften.Regeringen har också fört en ekonomisk politik som innebär att konsumtionen pånytt börjat öka, vilket är en oerhört viktig förutsättning för alt handeln överhuvud laget - alltså inkl. glesbygdshandeln - skall fungera enligltillfredsställande lönsamhelsnormer. Om vi i de här avseendena hade fört denpolitik som den socialdemokraliska regeringen, först i regeringsställning ochsenare i opposilion,har velat göra till sin, skulle det för butiker över lagoch inle minst för de butiker som Hans AIsén har tagil upp i inlerpellationen,ha inneburil ett väsentligt högre kostnadsläge och därigenom väsentligt slörresvårigheter för dem atl klara sina mycket viktiga funktioner för människorna iglesbygder. HANS (): Jagtackar handelsministern för att han velat ulveckla vidare synpunkter på den härfrågan. Hangjorde en del påståenden somjag tycker det är värdefullt alt fö bemöta medklara och entydiga uppgifter. Förstgällde det i vad mån jag ville slälla mig bakom vad som sades i varje del av decitat jag anförde. Jag tror att jag, när jag använde eltalen, klargjorde altdel var för atl belysa hur handelns olika organisationer såg på silualionen ochdärmed också - och del är del primära i del här sammanhanget - hur de säg påkonsumentens situation. Jag använde alltså de olika citaten för an belysa denverklighel som jag lycker att handelsministern litet för lältfärdigt förbigicki sitt interpellationssvar. Jag tycker det ärvärdefullt alt handelsministern och jag kan komma fram lill en gemensam grund anslå på. Jag menar också all kommersiell verksamhet - och del är del vi lalar om- skall gå ihop. Del måsle vara målsätlningen. På den punkten råder inga delademeningar. Men jag pekade på svårigheten alt fö "del hela atl gå ihop"när man av handeln kräver starkt sociall engagemang i glesbygd ochhård rationalisering i tätorter och annorstädes där man bedriver verksamhel. Iett sådanl förhällande kan konsumenten komma i kläm. Det är konsumenten jagväljer som utgångspunkt för den här diskussionen, och del är för konsumentensskull vi behöver elt glesbygdsstöd som är så utformat alt del givelvis intemedför minskat krav på kommersiellt god hantering i handeln i dess helhet utansom äravskiljbart med den sociala motivering stödet skall ha. Del är vikligtalt påpeka det. När man bygger upp ett sådanl stöd är det viktigt all man på ett sådant sätt alt del upplevs som rejält och meningsfulll. Del är detjag vill ha sagt. Och jag förmodar att det är del Svanie Nycander menar i sinledare, alt statsmakten bör arbeta efter den hypotesen. Tyvärr måsle jaginstämma med Svanie Nycander i hans skildring av den tidigare handelsministern.Den gäller också dagens handelsminister - båda är, glädjande nog, närvarande ikammaren.