prot · G209141 · 1978-12-31 00:00:00 — Mindre konkurser har mängaberöringspunkter med ulsökningsförfa-randel, som kronofogdemyndigheterna i dagägnar sig ål. Enligl propositionens förslagskall kronofogdemyndigheten pröva anspråk enligl den slalliga lönegarantin imindre konkurs. Del är prakliskl om kronofogdemyndigheten ärförvaltare. Kronofogden har redan nu endubbelroll som företrädare för staten och som exekutivt organ. Lagrådet anseratt denna dubbelroll inte generellt gör kronofogden olämplig som förvaltare. Del har i debatten anförtsinvändningar ur rättssäkerhetssynpunkt mot alternativet med kronofogden somförvaltare. Jagfär då framhålla att kronofogdepersonalen arbetar under ijänsteansvar och attkronofogdemyndigheten står under kontroll av JK och JO. Kronofogdemyndighetenkan, helt fri från enskilda partsintressen, agera minsl lika fritt och obundetsom en advokat Kronofogdemyndighetenbehöver fä flera kvalificerade uppdrag, dels 4 prolokoll 1978/79:141 Ändringi konkurslagen, m. m. Ändring i konkurslagen, m. m. föralt göra tjänstgöringen där mera allrakliv, dels för alt man skall kunnabehälla nu befinlliga kronofogdemyndigheler-etl krav som lidigare uttalats isamband med behandling av frågor rörande regionalpolitik och decentralisering. Frånvår sida anser vi att motiveringen är fullödig och att slarka skäl lalar föratlkronofogdemyndigheten skall vara förvaltare i mindre konkurser. Men hurvälmotiverad vår uppfattning än är, har vi en känsla av alt majorilelen inlelyssnar på oss. Del synes som om majoriteten log ställning i denna sakfrågaredan 1976. Närman läser utskoltsmajoritetens skrivning, propositionen och alla remissvar kanman inte undgå att konstatera all har haft en stor framgångmed sitt remissvar. Idirekt anslutning lill frågan om förvaltare slår valel av tillsy nsmyndighetDen socialdemokraliska gmppen föreslår att länsslyrelsen skall anförtros dennauppgift gäller både ordinära och mindre konkurser. Länsstyrelsernahar redan nu tillgäng till fiänsleman som har erfarenhet av all handläggakvalificerade förelagsekonomiska och revisionstekniska frågor. Länsstyrelsernahar även en beiydande kunskap och myckel god insikt i de svåra och ofta kompliceradearbelsmarknads- och regionalpoliiiska spörsmålen. Dessa cenirala frågor måstenumera vägas in i handläggningen av konkurser. Del är ingen överdrift all påståatt det är arbelsmarknads-och sysselsättningsfrågor som slår i centrumför folks intresse. Delär dä naturiigl alt länsstyrelserna upplevs som den självklaratillsynsmyndigheten i detla sammanhang. Värt förslag är, någol populärtuttryckt, den raka vägen. utses lill tillsynsmyndighet, mäsle den i vissa ärendenlåna kvalificerad personal från länsslyrelsen. Delta ärenligl vår mening enonödig omväg. har i sitt yttrande förordat länsstyrelserna som tillsynsmyndighet.Lagrådet skriver: "Med del verksamhetsområde som sålunda avses förtillsynsmyndigheten är del enligl lagrådets mening naturiigl all läggalillsynsuppgiflerna på länsstyrelserna." Medhänvisning lill della klara ullalande från lagrådets sida är propositionensförslag av tillsynsmyndighet än svårare all förslå. Jaghar inledningsvis betonat nödvändighelen och värdel av att konkurslagsliftningenmoderniseras. Det finns säkerligen en allmän uppslutning kring denuppfattningen. Vilkahändelser är del då som har drivit fram kravet på en fullständig revision avkonkurslagen? Del råder inle längre någon tvekan på den punkten. Allt siörregrupper i värt samhälle har insett alt konkursinslitulet ibeiydande omfattning har blivit elt instrument inom den organiserade ekonomiskabroltslighelen. Dethar länge funnits skäl all anta, alt del bland faltigkonkurserna har dolt sigelt fiertal fall av konkursförbrytelser, som aldrig har kommit att bli föremålför beivran. Mot sådana föreleelserreagerar del svenska folkel - med all rätt. Jag ulgår ifrån att de nya lagbestämmelser somriksdagen skall beslula om även skall öppna möjlighet lill all komma påspåren sådan organiserad brottslig verksamhei i vilken del som ell led ingåralt driva förelag lill konkurs och all före konkursutbrottet föra tillgångarnafrän bolaget. Skulledet efteren lids erfarenhei visa sig att konkurslagen på nytt behöver ses överär vi naluriiglvis beredda all la initiativ därtill. En sådan ålgärd liggerhell i linje med vår principiella uppfaltning när det gäller all bekämpa denorganiserade och den ekonomiska brottsligheten. område gäller del framför alll konkurslagen och i anslutning lillaktiebolagslagen den handel som tycks pågå med de s. k. Iövrigt får jag av lidsskäl hänvisa till den omfattande partimolion som densocialdemokratiska riksdagsgruppen lämnade ijanuari månad . Utövervad jag här sagt finns del ytteriigare en omständighet som enligl vär beslämdamening måste beaklas vid en reformering av konkurslagen, nämligen all samhälletnumera pä ell helt annat sätt än har ansvar för all sysselsättningenupprätthålls och alt näringslivel utvecklas gynnsamt Delta avsnill kommerBirgitta senare all närmare ulveckla. Sammanfattningsvisfår jag framhålla följande. Del i proposilionen framlagda förslaget lilländring i konkurslagen, som i långa slycken överensstämmer med förslag iproposition 1975/76:210, lillgodoser åtskilliga av de krav man enligt vårmening bör ställa vid en reform pä området. Brisierna i förslaget hänför sigfrämsl till de organisatoriska lösningarna beiräffande förvaltningen i mindrekonkurser samt tillsynen i konkurs. Jaghoppas all det för mig varil möjligt att i vanliga ord ge någol av vår allmännasyn på en omfaltande och i vissa slycken svår lagtext Jag yrkarbifall lill de socialdemokraliska reservalionerna. Ändringi konkurslagen, m. m. All personer, juridiska eller fysiska, inle kan belala sina skulder ärnågol som förekommet Alt en gäldenärs tillstånd emellanåt kan bli sä dåligt althan är insolvent och all alla borgenärer därmed flr ett intresse av au kunnabevaka sina fordringar är lyvärr ocksä något som ofta förekommer. I densituationen måste man självfallet ha bestämmelser som reglerar borgenärernasförhållande inbördes och förhållandet mellan dem och den gemensamma gäldenären.Det är i första hand i detla syfte vi har konkursinslitulet. Enkonkurslag måste alltså syfta lill alt tillhandahålla borgenärerna en ordningvarigenom en civilrältslig uppgörelse rörande deras konkurrerande anspråkgenlemol en insolvenl gäldenär kan åstadkommas. Del är viktigt att understrykadetta, eftersom det i debaiten emellanåt förekommer missuppfattningar omkonkursinslitutets egentliga innebörd. En konkurs innebärju exempelvis inte atten verksamhet nödvändigtvis mäsle läggas ner eller attsysselsäliningslillfällen måste gå förlorade. Den innebär i första hand enrekonstruktion av ägarslmkturen - inle av verksamheten. Självfallet gäller ocksåau konkursen inte är -eller rättare sagt inle skall Ändringi konkurslagen, m. m. vara- etl medel genom vilket man kan bedriva avancerad ekonomisk brottslighet. Auså har skett är oomlvisial och har ulan tvivel bidragil lill alt själva syftetmed konkursinslitulet på sina håll inle framståu hell klart. Delär viktigt all placera in konkursinslitulet i sitt rälla näringsrältsliga ochnäringspolitiska sammanhang. Del är nödvändigt aU göra det när man granskar deförslag som skall behandlas - och au dä ta si n utgångspunkt i attkonkursen skall syfta till alt så effektivt, snabbi och billigl som möjligtordna upp förhållandena mellan ett antal borgenärer å ena sidan och enkonkursgäldenär å den andra. Kan man åsladkomma regler som uppfyller denmålsättningen ökar också därigenom förutsättningarna föratl konkurs-institutetinle skall uppfattas som någon definitiv äiieslupa för en näringsverksamhetoch för all man skall kunna hindra all konkursinslitulet missbrukas i sambandmed ekonomisk brottslighet på det sätt som obestridligen har skell. Närman nu frän denna utgångspunkt granskar det framlagda lagförslaget kan man ilänga stycken känna tillfredsställelse. Det är en reform som möjliggjorts genomall den borgerliga majorilelen i lidigare har avslagit elt i längaslycken bristfälligt socialdemokratiskt förslag på del här omrädei. Dennu aktuella reformen utgör otvivelaktigt ell sleg i rätt rikining - ell sleg irikining mot all göra konkursinslitulet bälire skickat all fylla sina syften.Vad som enligl min uppfattning särskilt motiverar del omdömel är den friareställning som konkursförvaltarna kommer att fl och all konkursförvaltare skallutses också i mindre konkurser och där fl en rad befogenheter. Påandra punkier är förslaget mera omstritt Här har i debatten redan nämnis aUlagrådel har varil kritiskt mot valel av tillsynsmyndighet Den kritik somlagrådet har anförl är i och för sig beaktansvärd. Men om man lar hänsyn lillden klart avgränsade tillsynsuppgift som kronofogdemyndigheterna flr och omman lar hänsyn lill alt möjligheler finns all utse rådgivare i de slorakomplicerade konkurser där kronofogdemyndigheterna måhända inle kan lämna någolmer väsentligt rådgivande bidrag och där förvaltaren annars olvivelakliglskulle sakna del slöd som rättens ombudsman kan ge,ja,dä börden föreslagnalösningen kunna vara acceptabel. Skulle det efter hand visa sig alt den kritiksom riktals mot förslaget i denna del likväl är bärkraftig, då får självfalletreformeringen av konkurslagstiftningen i denna del omprövas. Även om vi från moderal håll i väsentliga avseenden ställer oss bakomdet förslag som framlagts från regeringens sida har vi på vissa punkter, som viangivit i moiion 2209, en avvikande uppfattning. Iett avseende har vi fltt elt enhälligl lagutskott med oss, och det gäller vårlförslag alt konkursförvaliarens skyldighet att anmäla brott som uppdagas isamband med förvaltningen skall utvidgas all omfatta också andra allvariigarebrott än de gäldenärsbroll som regeringen föreslagil borde omfattas avanmälningsplikten. Jag nolerar med tillfredsställelse att Justitieministernansluter sig till del förslag som lagutskottet härvidlag lagl. I ell par andra avseenden har vi emellerlid inle flttgehör för våra synpunkier. Vi har därför fogat ell par reservationer lillutskottets belänkande, och jag vill , herr talman, passa på all yrka bifalllill dessa reservationer, nr 6 och 11. De frågor vi där lar upp kan förefallavara av formell karaklär men är ändå uitryck för viktiga principiellaställningstaganden. Att vi från moderat håll inle harvelal överge våraställningstaganden i vår moiion i de här delarna sammanhänger med den för ossså utomordentligt angelägna strävan all i alla sammanhang värna omrättssäkerheten för enskilda. Ireservation nr 6 tar vi upp frågan om Jäv mot tjänsteman vid tillsynsmyndighetAllmän enighet föreligger om all tillsynsverksamheten, som skall ankomma påkronofogdemyndigheten, inte flr sammanblandas med den övrigakronofogdeverksamhelen. Frän moderal häll menar vi därför att jäv mottjänsteman vid utövandet av tillsynsfunktionen i princip bör föreligga i allade situationer dä vederbörande har handlagl ärenden i sin egenskap av exekutivmyndighel. Vi menar alltså all även den tjänsteman som för enskild borgenär ikonkurs verkställt indrivning eller handräckning mot konkursgäldenären ellerutfört den lyp av handräckning som man enligl della förslag skall kunna påkallafrän förvaltarens sida bör anses jävig. Det finns fiera goda skäl för dennaståndpunkt. Kronofogdarnasverksamhei som tillsynsmyndighet måste, om den nu föreslagna lösningen skallkunna accepteras, hällas klart åtskild från den övriga verksamheten. Redan avdetla skäl behövs alldeles särskill slarka jävsregler i del här sammanhangetEnligl vår uppfattning leder också den av oss föreslagna regleringen pä dennapunkl lill all de kritiska synpunkter som lagrådel framfört mot val avtillsynsmyndighet och som Jag berört i det föregående flr nägol minskad betydelse. Måhändaän viktigare är dock alt man av rättssäkerhetsskäl eliminerar varje risk förintressekonflikter på kronofogdemyndigheterna. Anmärkningsvärt är allutskottets majoritet i den här frågan uttalar alt någon risk förintressekonflikter i de här sammanhangen "i allmänhet inle"föreligger. Därmed har ulskotlel faktiskt sagt alt intressekonflikt kanföreligga, och enligt vår uppfattning bör det i och för sig vara tillräckligtall del kan finnas en misstanke från utomståendes sida om en sammanblandningför alt skärpa jävsregeln pä denna punkl. Jagvill gärna klart deklarera all vi är övertygade om att kronofogdemyndigheternaefter bäsla förmåga kommer att fullgöra sina lillsynsuppgifter. Men det kaninle nog understrykas att människor inle flr inges en känsla av att sammamyndigheter, samma myndighetspersoner, handlägger olika delar av etl ärende därutgångspunkten för handläggningen skiljer sig markant Inte minst förkronofogdemyndigheterna själva bör det vara av betydelse all deras oväld vidutövandet av den nya tillsynsfunktionen inle kan ifrågasättas. Ireservationen 11 lar och jag upp de regler som skall gälla för dethandräckningsförfarande som jag har berört. Del råder enighet om attförvaltaren skall fl möjlighet att påkalla hjälp från kronofogdemyndighet förvissa handräckningsätgärder. Men några skäl för alt i delta sammanhang Ändringi konkurslagen, m. m. Ändringi konkurslagen, m. m. frångåkravet på exekutionstitel har inie framförls. Över huvud lagel har vi frånmoderal häll svårt all förslå varför man på denna punkl har anledning all göranågon avvikelse från vad som gäller om handräckning i utsökningslag-siiflningeni övrigt Det principielll betydelsefulla i den här reservaiionen är den respekivi från moderal håll känner genlemol den krilik som riklals mot de olikavidsträckta möjligheter för myndigheler att vidla ålgärder mot den enskilde somhar gjorl sig gällande. Bevissäkringslagen är elt känt exempel, och vissaregler i det nya skaiteadminislrativa sysiemel kan möjligen fl samma effekt.Åierigen är det för oss moderaler en fråga om alt slå vakl om rättssäkerhetensom har varit vägledande vid värt ställningstagande. All man dessulom med värtförslag får en samslämmighel mellan konkurslagsliftningen ochutsökningslagsliflningen på denna punkt och att man får en i den nu behandladelagen betydligt förkortad lagtext är självfallet väsentliga plus i kanten. Ett bifall ull de moderata reservationerna, med det vaktslå-ende kringrältssäkerhetskrav som detla skulle innebära, och ett bifall till utskottetshemställan i övrigt innebär en angelägen och betydelsefull reformering avkonkursräilen. Jag hoppas att della skall bli beslul . (vpk): Del är allmänt bekanl och även erkänt i den offentliga debattenalt konkurser i hög grad ulnyujas för ekonomisk brottslighet Del finns ocksäelt rikt malerial ur olika källor som belyser della. Jag skall erinra myckelkort om några av de källorna. Vihar exempelvis den rapport som har publicerats av brottsförebyggande rådet inovember 1978 med mbriken Konkurser och ekonomisk brottslighet. Några siffrorur denna rapport kan förfiäna sin plats i denna debatt Enligten undersökning av konkurser som avslutades har av gäldenärerna i deordinära konkurserna anmälts till åklagarmyndigheterna för gäldenärsbroll.Beiräffande de s. k. fattigkonkurserna har 9 96 av gäldenärerna anmälts. Menenligt den undersökning som redovisas i rapporten borde en strikt tillämpningav reglerna i II kap. resultera i en anmälningsfrekvenspå vid de ordinära konkurserna och vid faltigkonkurserna.Enligl rapporten skulle således dold gäldenärsbrotlslighel finnas i ca 10 96 avde ordinära konkurserna och i av fattigkonkurserna. Därtill kommerandra typer av brott, som Justitieministern redan har erinrat om i sillinledande anförande. Delkanske ocksä är viktigt att observera en annan sak som myckel klart framgår avbrottsförebyggande rådels rapport, nämligen alt del är olika grupper avpersoner, från social och annan synpunki, som är inblandade i denna typ avekonomisk brottslighet Rapporten skiljer mellan vad man kallar den laglösagmppen, som består av personer med mycket små redovisade nettoinkomster, ochgruppen som man kallar för välfärdsexploatörer, som finns bland höginkom.stlagarna. Del finns andra liknandeutredningar om den ekonomiska brottslighet som ärförenad med konkursinstilulel. Det finns exempelvis etl rikt malerial frånlänsslyrelsen i som har utdelats vid en konferens omskattefrågorna och som jag lidigare här i kammaren har redovisat malerial från. Ocksäi ett särskilt nummer av , nr 6 1978, behandlas frågan omkonkurser och ekonomisk brottslighet Jagskall inle läsa upp några längreavsnill ur della nummer, även om man där ger en myckel god belysning av denfråga som vi här lalar om, ulan jag skall bara citera vad man skriver i enavslutande betraktelse: "Menäriigi talat så tror vi inle ell ögonblick all den ekonomiska brottslighetenkan utredas bort. För denna brottslighet är sä invävd i vårt ekonomiska systemsgrundvalar alt skulle vi rycka upp den med rötterna sä skulle slora delar avdel etablerade samhället rasa samman. Mot själva grundprincipen i värtekonomiska system, det enskilda vinstintresset, förmår lagar och moralföga." Detär alldeles självklart alt man, även om man delar della skeptiska synsätt ochinstämmer i denna sociologiska analys av den ekonomiska brottslighetensgmndvalar, icke är motståndare lill alt man inom det nuvarande systemet vidtaralla de åtgärder som är möjliga för att komma lill rätta med dennabrottslighet. I en motion som väckies vid början harjag ocksä lagitupp dessa allmänna frågor, och jag har framställt yrkandet alt hosregeringen skulle begära omedelbara initiativ för att förhindra att konkurserutnyttjas för ekonomisk brottslighet. har inte tagit upp dettaallmänna yrkande, ulan begränsat sig lill aU behandla ett delyrkande som finnsi molionen. Jag skall inle klaga över det - frågan kommer säkert lillbaka - meneftersom Juslilieminislern befinner sig i kammaren sedan han redan har deltagiti debatten, lyckerjag del är lämpligt att ställa frågan till honom: VilkayUeriigare iniiiativ för alt förhindra all konkurser utnyttjas för ekonomiskbrottslighet planerar regeringen f n.? Ett svar frän juslilieminislern pä denfrågan kan kanske ge oss ell fylligare malerial när vi skall bedöma vadriksdagen måste göra i del här ärendei. Jag beralltså att fl ställa denna frågalill juslilieminislern. Även omjag inle har några siörre invändningarmotjuslitieminislerns inledande anförande, tycker jag alt del skulle vara tillfördel för debatten om del ylteriigare konkretiserades. Denandra vpk-motionen har väckts i anslutning lill proposilionen. Den behandlartvä olika frågor, i vilka yrkanden framställs. Detförsta yrkandel gäller frågan om s. k. konkurskaraniän, dvs. au det skall rådaelt förbud för gäldenären att driva bokföringspliklig rörelse under viss tidefter konkursens upphörande. Den sittande utredningen, konkurslagskommiltén,har fäll lilläggsdirekliv för all utreda denna fråga, men del föreligger ännuingel förslag lill ålgärder mot sådant missbruk av konkursinstilulel.Problemet finns heller inle behandlal i regeringens proposilion. Enligt vårmening är det angeläget att man vidtar omedelbara åtgärder för all hindra aukonkurser kan utnytfias för ekonomisk brollslighel. En av de åtgärder som mäsleanses nödvändiga - ulskotlel ansluter sig också lill vår Ändringi konkurslagen, m. m. Ändringi konkurslagen, m. m. mening på dennapunkt-ärjust att införas, k. konkurskaraniän. Vi anser all utskottet borde haaccepterat vär moiion redan nu och utarbetat erforderlig lagtext för att ellsådanl förbud som är avsett i förslaget om konkurskaraniän snarasl möjligtskulle bli giltigt. Även om utskottet renl principiellt stöder vär uppfattninghar man alltså inle velal göra della, ulan man har lagit fasta pä vad sominhämtats från regeringens sida, nämligen alt en proposition i ämnel skallföreläggas under höslen 1979. Dyrbar lid går därmed föriorad, och jagvill beklaga au utskoUel inte har kunnat ansluta sig till yrkandet i molionen,så alt vi snabbi hade fått nödvändig lagstiftning pä denna punkl. har vårtyrkande tagits upp i en av de socialdemokratiska reservalionerna, vilket jagtycker är tacknämligt. Därför harjag ingel särskill yrkande närdet gäller denförsta punklen i molionen 2208. Denandra frågan som vi har tagh upp gäller det allmänna sammanhang i vilket mannumera måste se konkurser. Del handlar här inle om någon enbart juridisk fråga- som beträffande den ekonomiska brottsligheten, möjligheterna vidgäldenärsbroll eller brott mot staten genom undanhållande av skaller - utan iväldigl stor ulsiräckning om den svåra silualion som de anslällda ofta försättsi vid konkurset Del kan vara fråga om avskedanden, permilleringar, minskning avarbetsstyrkan m. m. I varje fall är konkurserna mycket ofta någoniing som ickeenbart berör gäldenärerna i strikt Juridisk mening, ulan något som i väsenlliggrad berör de anslällda i förelagen. Vi menardärförati det borde vara rimligtatt genom en föreskrift i konkurslagen möjliggöra au det bland de utseddaförvallarna i tillämpliga fall alltid finns minsl en representant för deanslällda. När del gäller större förelag med flera fackliga organisaiioner bör,enligl vår mening, var och en av dessa vara företrädd bland förvallarna. Ensådan bestämmelse borde, enligl vår mening, införas i 3 kap. konkurslagen. Utskottethar diskuieral della krav men tyvärr avstyrkt det. Jag lycker att ulskoltel hargjort det med motiveringar som inle är på någol sätt hållbara. Man hänvisarlill medbestämmandeavtal. För tillfallet har vi bara en medbestämmandelag. Vivet inte när det blir några medbestämmandeavtal och vad de kommer attinnehålla, men del avgörande ärju all medbestämmandelagen inte ger tillräckligamöjligheler för de anslällda alt göra sina röster hörde eller att ställa maktbakom sina synpunkter. Man flr möjlighet att diskutera frågorna, all framförasynpunkier, men maktförhållandena ändras icke genom medbestämmandelagen. Nuanför utskottet att det inte behövs några särskilda regler angåendearbetslagarnas inflytande vid konkurs. Etl argument är alt del under eltföretags reguljära verksamhei kan uppkomma frågor som är lika ingripandeförarbeislagarna,dvs. frågorom avskedanden eller permilleringar. Del borde varabekanl för lagutskottet att vpk upprepade gånger har krävt demokraliska fri-och rättigheter för de anställda på arbetsplatsen och begärt vetorätt när detgäller personalpolitik, avskedande m. m. Au säga all avskedanden kan bli akluellaäven i andra fall än vid konkurs är alltså inle någol argument mot oss. Det är helt konsekveni närvi kräver aU del skall finnas större möjligheler förde anslällda all göra sina synpunkier gällande vid en konkurs än dem de harenligl medbestämmandelagen. Detandra argumentet för avstyrkande av värt förslag all de anslällda skall fårepresenteras av en eller flera särskilda förvaltare är att del slrider mot dengrundläggande tanken att konkursförvallaren är att se som en förtroendeman församtliga borgenärer. Jag tycker alt delta är etl alllför snävt betraktelsesätt.Redan tidigare harjag erinrat om au man inle flr se konkurserna som en enbartJuridisk fråga eller som en fräga om borgenärernas rättigheter. Här handlar delju vid mänga konkurser i utomordentligt hög grad om en social fråga, nämligenom de arbelandes möjligheler alt fl fortsätta att ha anställning och om derisker som de löper för avskedande. Jag menar alltså all det är nödvändigi allvidga perspektivet, och det gör man, enligt vår mening, genom att ge deanslällda sådana här möjligheler. För att del skall vara formelll konekt villjag i anslutning till molionen 1978/79:2208 yrka: aUriksdagen med anledning av molionen 1978/79:2208, yrkandet 2, hos regeringenbegär förslag till sådan ändring i konkurslagen all i tillämpliga fall deanställda skall ha räll all utse minsl en förvaltare. För alt ylleriigare understryka det allmänna sociala och ekonomiskaperspekiiv som vi anser del nödvändigi alt lägga på konkurserna och påekonomisk brottslighet i samband med konkurser har vi inlett en av våramolioner med en dikt, som är hämtad ur tidningen . Författarenhar varit klubbordförande i ett företag, som utnyttjats av sina ägarei en konkurs för aU sedan av dem köpas tillbaka igen.