prot · G209105 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag kan hålla med omatt del inle är så väldigt storskillnad mellan reservationen och utskottets skrivning. Jag tycker att man iallmänhet skall avvakta resultatet av utredningar. Men i della fall gjorde viett ytterst allmängiltigt påstående, nämligen atl värdnadshavaren alltid skalliaktta barnets bästa, ge det trygghet och vara elt gott föredöme. Det tyckerjagär sä allmängiltigt atl man skulle kunna föra in det i lagen redan nu utannågon ulredning. Vi är självklart medvetna om atl påslåendet kan formuleras omsenare. Delär viktigt alt man tar in denna bestämmelse. Den spelar en roll, när man skalltolka det något svårtolkade begreppet kränkande behandling. Om man först harsagt något positivt, är det lättare alt förstå vad man menar med kränkandebehandling. IVANSVANSTRÖM (c) kort genmäle; Del kanske är onödigt att uppta kammarens tid med en diskussion mellantvä ledamöter, som är så ense som och jag egentligen är i sak.Eftersom också sade all hon i allmänhet brukar avvakta pågåendeutredningars förslag och remissbehandling, är del ännu mindre som skiljer ossät. Jag vill bara tillfoga atl även majoriteten i lagutskottet är heltinförstådd med angelägenheten av att en sådan här positiv formulering säsmåningom kommer in i lagparagrafen. MARGOTHÅKANSSON (fp); Del är inte något i sidantal omfattande betänkande som lagutskottet får behandlat i . Men innehållet i proposition och belänkande hari hög grad engagerat människorna, och det är i och för sig inte sä märkvärdigt,eftersom del berör personliga samlevnadsfrågor mellan barn och vuxna. Omvi går något mer än 100 är tillbaka i liden, finner vi atl strafflag,5 kap. 1 §, innehöll vissa bestämmelser, där föräldrarna var skyldiga att agasina barn. Också lag om barn i äktenskap innehöll en bestämmelse omrätt till aga. I infördes en bestämmelse liknande den somfanns lag, men ordet "tukta" byttes ut mot"tillrättavisa". Först är 1966 ändradeslydelsen i 6 kap. 3 § lill atl innefatta alt föräldrar skall hällasina barn under erforderiig uppsikt med hänsyn lill barnets ålder och övrigaomständigheier. Departementschefen fann det då mindre sannolikt attlagstiftningsåtgärder kunde få någon större praktisk betydelse men ansåg deländå angeläget atl alla möjligheter alt förbättra barnens skydd logs till vara.Han var emellertid inte då beredd atl förorda en ändring innebärande atlkroppsaga förbjöds och föreslog att 6 kap. 3 § i skulle ändrasså alt däri angavs atl för barnels tillrättavisande inte fick användas andrauppfostringsmedel än sådana som var lämpliga med hänsyn till barnets ålder ochövriga omständigheter. Något direkt förbud mot aga kom bestämmelsen inte all innehållavid den lagändringen. Itakt med samhällets förändringar har målsättningen för uppfostran förändrats.Den självklara lydnad som etl barn skulle iaktta mol föräldrar och andraauklorileter har ersatts av en förändrad syn på barnet som en självständigindivid. Ombarn skall kunna utvecklas till harmoniska människor med förmåga att samarbeta,all kunna bli självständiga, all kritiskt bedöma situationer och fatta beslut,kan deras fostran inie kombineras med den starkes rätt mot den svages, dvs. denvuxna människans räll atl kräva lydnad pä sina villkor gentemot barnelsuppfattning. Därför kan övergrepp i form av stryk som ett godtagbartuppfostringsmedel för gott utmönstras i ett land som vill hävda en demokratisksamhällsordning. Delhar också i många forskningsprojekt påvisats hur betydelsefull den påverkan ärsom barnet utsätts för under uppväxtåren. Man har observerat hur svåra följdervåld eller annan kränkande behandling kan fä för elt barns hela fortsattalivsmönster. Våld även i form av lätta bestraffningar kan bli en inkörsporttill att efterhand hårdare metoder tillgrips. Våldmot bftrn kan ge fysiska och psykiska men. Det är nödvändigt alt del uppväxandesläktet inle blir utsatt för fysiskt eller psykiskt övergrepp från sinafostrare. Det är stor risk för att etl sådant barn i sill fortsatta liv ocksåkommer att tillgripa våld för att nå sina syften. Människori allmänhet tycker nog inle all man skall slå en försvarslös, men vissa grapperi samhället kan ändå försvara fysiska och psykiska övergrepp mot ett barn undertal om någon sorts allt ursäktande fostrargärning. Del måste alltså skapas enopinion mot handgripliga tillrättavisningar. Så länge kroppsliga bestraffningaranses som en metod atl fostra barn finner de som misshandlar sina barn enursäkt för sitt handlande. Detär befriande alt det nu klart i lag utsågs alt barn också är människor ochskall behandlas därefter i lagens mening. Föräldraskap kan givetvis intekonstituera någon rätt atl begagna metoder som rättssamhället i övrigt avvisar. Ilagen har alltså inte funnits någon rättighet för föräldrar attanvända handgripliga tillrättavisningar som inle är tillåtna i andra sammanhang.Delta har dock inte med önskvärd tydlighet kommit fram efter lagändringenI966eflersom videnSIFO-undersökning 1971 en inte obetydlig andel av detillfrågade att lagen tillät aga av barn. Utredningen rätt isamhället har avlämnat eu delbetänkande, som stårhelt i överensslämmelse med det regeringsförslag och det utskottsbetänkande vii dag behandlar. Remissinstanserna harockså med något undantag tillstyrktändringen i . Detär tillfredsställande att del nu klart och utan omskrivningar sägs ifrån, allsådan misshandel som i och för sig skulle bedömas som rättsslridig inte kananses lillätlig för atl den utövas av värdnadshavare mol barn. Bestämmelsen eliminerardärmed den kvardröjande osäkerhet som lydligen varit ganska utbredd sedan 1966års lagändring. Inga former av våld får vara etl medel i barnuppfostran, ochdet gäller också annan kränkande behandling än kroppslig bestraffning. Närman skall bedöma vad som är kränkande behandling får man falla tillbaka päallmänna värderingar om vad som är förenligt med en god och kärieksfulluppfostran med respekt för barnets person. Barnär i mänga stycken utlämnade till de vuxnas godtycke, i etl samhälle som intealltid är speciellt barnvänligl och som inte lar så särskilt stor hänsyn tillbarnens integritet och egenvärde. Ca700 barnmisshandelsfall per är anmäls. Hur många som inte anmäls ellerregistreras kan vi bara gissa. På goda grunder finns del anledning att anta,alt de 700 anmälda fallen endast är toppen av ett . Utskottetsförhoppning är, att det förbud mol aga som införs i skall påelt avgörande sätt kunna åstadkomma en attitydförändring hos alla dem som harmed barn all göra. Eninformation om lagförslaget bör dock fä en ordentlig chans att nå ut, ochdärför är del nödvändigt atl lagändringen inte träder i kraft förrän den 1 juli1979. Det behövs omfattande information, bl. a. i föräldrautbildning och tillmänga grapper i värt land som kanske lever efter elt annat livsmönster än vadvi i är vana vid. Jag tänker på alla de grapper från andra länder somhar en mer auktoritär uppfostran än vi i har haft . Imotionen 178 föreslås elt tillägg till 6 kap. 3 § i : Värdnadshavareskall alltid iakttaga barnets bästa och giva det trygghet och ett gottföredöme. Utskottetanser alt mycket talar för atl man borde koppla samman bestämmelsen medallmänna föreskrifter om vårdnadshavarens skyldigheter vid barnuppfostran. Iregeringens proposition framgår det dock att utredningen rätt isamhället under sitt fortsalta arbete kommer att pröva behovet av bestämmelsersom i positiva ordalag anger vad som bör innefattas i föräldrars psykiska omvårdnadom sina barn, och det dröjer inte länge innan detta kommer. Utskottetinväntar därför regeringens vidare iniiialiv i frågan. Meddella, herr lalman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan på samtligapunkter och därmed avslag pä motionerna. Jag skall försöka tala så kort som möjligt, men jag vill redan numeddela all jag ämnar yrka bifall lill de båda motionerna 176 och 177, som bådabegär all avslår propositionen, och jag tänker även begärarösträkning när del gäller de här motionsyrkandena. Inovember lämnade justitieministern ifrån sig propositionen1978/79:67. Den går ju ut på att barn inle får utsättas för "kroppsligbestraffning eller annan kränkande behandling". Propositionenfick elt minst sagt blandat mottagande. a. skrev tidningen i sinledare med anledning av propositionsförslaget: "JustitieministerSven lägger fram en helt onödig för atl inle säga skadlig lag päriksdagens bord. Del gäller förbudet mol alla handgripliga tillrättavisningarav barn. Hädanefter blir alltså - om inle besinnar sig - all aga ilag förbjuden. Därmed förvandlar man en god del av svenska folkel tillbrottslingar." Detvar inledningen på ledaren. Och ledaren avslutas med följande ord;"Riksdagspolilikerna skulle kunna inbilla sig atl de förstärkt skyddet förbarnens rättigheter. Men i själva verket ärdei snarasten försämring. En sådanlag stoppar inle den verkliga barnmisshandeln men den förstärker osäkerhetenhos massor av goda föräldrar. Dra tillbaka propositionen!" Del var vadtidningen begärde. Jagtror alt tidningen i den här ledaren har gjort en helt riklig bedömning.Proposilionen borde aldrig ha lagts fram. Den borde åtminstone ha dragitslillbaka, därför atl den är onödig och kan skapa mycket större problem än denskenbart tycks lösa. Jaghar tillsammans med några riksdagskamrater i motionen 177 yrkat avslag päpropositionen. I motionen har vi på tre sidor näsian enbart citeratremissinstanser som varit kritiska i olika avseenden och slälll frågor omtolkningar i andra avseenden. Hurbesvarar då utskottet vår motion? Den kritik och de frågor som olikaremissinstanser framfört har inle klarals ut i propositionen, och utskottetskriver bara i den frågan; "Remissinstansernahar med något undantag tillstyrkt all i FB införs ett uttryckligt förbud motkroppslig bestraffning av barn. Även i övrigt har förslaget - i motsats tillvad motionärerna i motionen 177 synes vilja göra gällande - fått ett positivtmottagande vid remissbehandlingen." Sedanförbigår ulskollel i stort sett alla frågor med tystnad. 1 tvingar manofta oppositionella till tystnad på olika sätt. Atl helt ignorera oppositionoch frågor kan naturiigtvis vara eU annat sätt - etl sätt som utskottet härpraktiserat. Decitat ur remissvar som vi har tagit med i motionen och som utskottet har lämnaiobesvarade är följande: Riksåklagarensäger: "I detta hänseende vill jag också understryka skillnaden mellan småbarn och näsian vuxna." I propositionen har man inle tagit hänsyn tilldella, utan departementschefen säger att "barnet är en självständig individ somkan kräva full respekt för sin person". Riksåklagarenskriver vidare: "Del vore olyckligt för de rältsvårdande myndigheterna omden föreslagna lagstiftningen skulle leda lill en alltför utökad frekvens avanmälningar som inle leder till fullbordad lagföring." iÖstergötlands län har anfört: "Föregen del tror jaginle atl effekten av nu föreslagen bestämmelse blir elt minskal antal fall avbarnmisshandel . Möjligen kan man tänka sig som en negaliv effekt atl manframdeles både i trängda och oträngda fall kommer att springa till polisen med anmälningar om barnmisshandel . Därigenom kan polis ochåklagare komma all få göra utredningar i slörre anlal fall än lidigare och äveni åtskilliga fall där några förutsättningar för åtal för misshandel ej visarsig föreligga." Sedan kommer det något viktigt i detta remissyttrande:"En dylik effekt av ett ökat angivelseraseri skulle på intet sätt varaönskvärd och en del helt omotiverade polisutredningar skulle kunna fäordentligt negativa konsekvenser för barnen i många fall." Dettaviktiga påpekande, nämligen om effekten pä barnen av en polisutredning om hemförhållandena,har knappast berörts i den allmänna debatten, och del har förbigåtts av såvälulredning som departementschef och utskott. Men den frågan bör analyserasnärmare. Iremissvaret säger barnomsorgsgruppen alt "ulredningen mycket snabbi dragitslutsatser som trots allt innehåller mänga aspekter. Elt förbud mol aga bör ses i förhållande lillövriga bestämmelser i . del olyckligt alt bryta ulfrågan om aga frän den totala genomgången. Allmänt kan självfallet hävdasall lagbestämmelser som ej kan övervakas och pä vilka ej kan följas sanktionerär verkningslösa. Enligt vår uppfattning bör stor försiktighei med sådanalagbestämmelser iakttas." har i sitt remissvar sagt att det "finnsingen redovisning av utredningens uppfattning om var gränsen går mellan aga,kroppslig bestraffning och kroppslig tillrättavisning. Det finns inte heller ibetänkandet någon redogörelse för var man anser att gränsen går mellan psykisktkränkande behandling av barn och annan behandling som irotsatt den strider motbarnets vilja syftar till alt göra barnet medvetet om de begränsningar förhandlingsfrihet i förhällande lill omgivningen som omfattar alla människor iett fungerande samhälle." Knappastnågon av dessa frågor som jag har tagit upp, som remissinstanserna har ställtoch som vi har tagit med i vår motion harblivit besvarad, vare sig iproposilionen eller av utskottet. Dessa frågeställningar kvarstår. Lagförslagethar tvä delar. Den första innebäratt barnet inte får utsättas för kroppsligbestraffning och den andra innebär au barnet inte får utsättas för annankränkande behandling. Departementschefensresonemang i proposilionen ger tyvärr inle den klarhet om hur lagtexten skalltolkas som remissinstanserna efteriyser. Elt exempel på hur oklok hela fråganär ger departementschefens utlalande pä s. 7 i propositionen, där han säger: "Ävenfysiska åtgärder mol barn som inle har bestraffningssyfte kan emellertid ivissa fall innebära sådan kränkande behandling som förbjuds i andra ledet avbestämmelsen." Man frågar då: I vissa fall - vilka då? Hurremissinstanserna har sett pä detta framgår av följc..ide. Hovrätten över Skåneoch säger; "Uttrycket kroppsligbestraffning kan godtas. annan kränkande behandlingoklart. En klargörande motivering hade varit av värde. Genom denföreslagna ordalydelsen införes etl begrepp utan säkert och avgränsat innehåll.Det läggs nu pä den enskilde själv atl bestämma vad som skall avses medkränkande behandling." Delär inlressanl atl läsa vad skriver i samma fråga; "Delraka besked som omformuleringen innebär gör det lättare alt ge information lillallmänhet, barn, ungdomar och föräldrar. Dock måste del alltjämt föras ettresonemang omkring innebörden av 'kroppslig bestraffning'." Del är attmärka att syn står i direkl kontrast mot hovrättens överSkåne och . Socialstyrelsenskriver: "Del är emellertid felaktigt att kalla en regel för ett förbud,lill vilken inte finns kopplad någon sanklionsbesiämmelse." Länsstyrelseni ser del "som myckel angeläget, att lagändringen följsav en fördjupad diskussion angående innebörden av 'kränkande behandling' avbarn". 8 i proposilionen ger deparimenischefen uttryck för samma synsätt. Hanskriver: "Det får bli en uppgift för ulredningen om barnens rätt att underdel fortsatta arbetet överväga om det är möjligt och lämpligt all i lag i någothänseende tillerkänna barn mera preciserade rättigheter gentemot sinavärdnadshavare." uttalande är ju närmasi otroligt. Först skall vilagstifta och sedan skall vi utreda hur lagen skall tillämpas. Lagrådetsuttalande angående tolkningen av "kränkande behandling" ger inteheller någon vägledning. Detär ganska oroande om en lag införs, vars innebörd är sä pass osäker alltydligen ingen med någon större säkerhet kan säga vad som menas med"kränkande behandling". Närdel gäller "kränkandebehandling" har faktiskt ulskollel yttrat sig. Utskottet skriver bl. a.följande: "Att föräldrar har rätt att i vissa situationer övervinnafysiskt motstånd frän barnets sida är nödvändigt om föräldrarna skall kunnafullgöra sin skyldighet alt ha uppsikt över barnet, särskilt när del är lilet.Som framhålls i proposilionen kan del gälla alt lyfta eller rycka undan barnetför att hindra del frän atl göra sig illa eller att skada andra." Lilellängre ned skriver utskottet: "När del gäller vad som i övrigt är kränkandebehandling är del däremot svårare all ge en heltäckande definition. "Vidare skriver utskottet: "Självfallet kan det i vissa fall vara svårt attavgöra var gränsen går mellan psykiskt kränkande behandling och annanbehandling som föräldrarna av olika skäl finner sig nödsakade alt vidta, mensom kanske strider mot barnets vilja." Sedan står det: "Trots attinnebörden av uttrycket kränkande behandling således inte är helt entydig anserutskottet del likväl värdefullt atl lagtexten ger uttryck för att hänsyn måstetas även till barns integritet och egenvärde." Härhar vi alltså den enastående situationen all en lagformulering föreslås av enulredning, en lagformulering som t. o. m. en så kvalificerad remissin- stans som hovrätten överSkåne och anser måste klargöras till sin innebörd. Lagrådets uttalandeger ingen vägledning. Justitieministern klargör inte frågan i sin propositionulan säger all del får bli en uppgift för ulredningen atl under det fortsattaarbetet överväga preciseringar, och lagutskottet kan inte heller klara utbegreppen men begär att skall godkänna beslämmelserna. Jag har undermin riksdagstid aldrig varit med om maken. Imotionen påtalar vi också alt i kan en värdnadshavare föriora rätlenlill sitt barn om han undervisar barnet i tro, och vi uttalar oro föralt den här lagbestämmelsen skall kunna tas lill intäkt för liknande åtgärder iSverige beroende på vem som tolkar lagen. I det fallet blir jag inle elt dugglugnad av den mening i ulskoltsbetänkandet som lyder: "Förbudetriktar sig mot behandling som innebär fara för barnetspersonlighetsutveckling." Justdel uttalandet styrker min oro för atl den föreslagna lagbestämmelsen skallkunna las lill intäkt för all ingripa när föräldrarna undervisar sina barn påett sätt som av andra anses olämpligt -t. ex. i tro. Del finns mänga ogudaktiga människor som anser att sådan undervisning är en fara. Vihar i moiionen också påtalat att lagförslaget enbari vänder sig lillvärdnadshavare men lämnar alla andra familjemedlemmar helt ulanför. Fleraremissinstanser har också anmärkt pä della men utan resultat. Utskottet harheller ingel att säga i den frågan. Man frågar sig varför lagförslaget ärskrivet enbari mol värdnadshavaren. Den hemska misstanken uppstår atl detegentligen inte är barnet man är ule för att skydda ulan att man vill få slörremöjligheter att komma över vårdnadsrätten. Utskottet föreslår alt lagändringenskall följas upp av en "intensiv informationsinsats". Vad kommer denatt kosta och hur skall man kunna informera om vad "annan kränkandebehandling" är när ingen av de berörda lyckals med del? Utskottetansluter sig också till vad som uttalas i propositionen om att skolan skallförmedla kunskaper om vilka uppfostringsmetoder som är lämpliga och tillåtna.Skolan skall givelvis förmedla kunskaper även i dessa frågor, men då bör delske framför allt , när eleverna står närmast inför attbilda egen familj. Annars kan effekten bli mer skadlig än nyttig. Det bordeutskottet också ha sagt någol om. Del är myckel annat som ungdomarna borde fälära sig och veta mer om, t. ex. att man inte får stjäla, snatta, skada andra,olika drogers inverkan på familjelivet osv. Delfinns en grapp barn som vi främst måste ge etl bättre skydd. Del är de oföddabarnen. De är rättslösa genom abortlagen. Mångahar ringt, skrivit och försökt påverka justitieministern, lagutskollet ochenskilda riksdagsledamöter all inle genomföra lagförslaget. Mänga av desynpunkter som har framförts lill oss skulle kunna återges här. Jag vill dockbara citera etl par avsnitt ur en artikel som stått atl läsa i Dagens Nyheterden : "Den kritik av ochmisstro mol föräldrar som kommit fram i den offentliga debatten under en långföljd av är har ganska säkert bidragit lill alt göra föräldrar osäkra - säosäkra atl de hellre avstår från uppfostran än riskerar att göra fel." Längre fram i artikelnheler del: "Ävenolämpliga uppfostringsmetoder kan vara bättre än inga alls. All föräldrar bryrsig om sina barn, orkar med alt intressera sig för dem och fostra dem ärlivsnödvändigt om vi inte ska dra på oss olösliga problem i framliden." Det här tror jag är ordsom vi alla behöver ta till oss. Närman i vulgärdebalten talar om aga så lalar man ofta och gärna om våld mol barnoch exemplifierar med stryk av rottingar, käppar och livremmar. Man lalar omblödande bläslagna barn. Det är inle aga -del är rå misshandel. Den har viredan lagar emot. Den nu föreslagna lagen ändrar ingel i del avseendel. Manförsöker också göra gällande all de flesla som blir agade skulle skadas förlivel. Det är elt skrämmande exempel på hur man kan ljuga med statistik. Vadman då i allmänhet drar fram är alla de stackars barn som inle får någon kärleki hemmet, som blir utsatta för hugg och slag och ibland för rå misshandel, oftaav berasade föräldrar. Del är barn som får leva ensamma om dagarna därför allbåda föräldrarna arbelar - och när föräldrarna kommer hem är de kanske förtrötta att visa ömhet för sina barn. Barnet kan i stället kanske bli bemött medointresse och svordomar. I en sådan situation kanske barnet blir straffat förnågot helt obetydligt, därför att föräldrarna är trötta. Altsådant sätter outplånliga spär i barnasinnet är helt klart. Mendär har vi nog den verkliga orsaken. Del är dels alkoholen och narkotikan, också jäktet och statusjakten i vårt land, som gör att fler och fler intehar tid med sina barn. Men när man sedan pekar ut dessa stackars barn ochsäger: "Se, vilken skada ägan gör!" är det falsk orsaksangivelse. Pådet sättet har man nu en längre lid manipulerat svenska folket för att dölja deverkliga orsakerna. Vadsom i slällel händer om lagförslaget genomförs är alt man förstärkerosäkerheten hos massor av goda föräldrar. De kommer all bli osäkra om vad defår göra eller inte får göra. De som förut varit goda föräldrar ställs dagligeninför situationer när de måste fråga sig; Får jag göra det här eller får jaginle? Hos människor som har anlag för nervösa störningar kan della skapaneuroser, som kan leda lill all ett förat gott familjeförhållande förstörs. Allfrågor redan börjat ställas har jag själv erfarit. Någon berättade om ett barnsom inte ville gå ul och leka lillsammans med de andra barnen. Men barnet blevpåklätt med tvång och utlyft ulanför dörren för atl vara ule och få frisk luft,trots all del skrek, protesterade och sparkade. Jag fick dä frågan: Om det härlagförslaget går igenom, kommer då en sådan handling atl kunna betraktas som"annan kränkande behandling"? Jag kunde inte svara. Del är ju tusentalsolika sådana här situationer som den som har med barn atl göra ständigt möter.När då informationen om lagstiftningen blir massiv men kanske ingen kan klartange hur lagen skall tolkas, kommer osäkerheten och skadeeffekten att blibetydande. Barnenbehöver käriek och trygghet - lugna familjeförhållanden utan jäkt, stress,statusjakt och drogbruk. Det föreliggande lagförslaget gör troligen betydligtmer skada än nytta. Därför är det ett onödigt och dumt förslag, som bör avslåsav . Med del anförda yrkar jag bifall till motionerna 1978/79:176 och1978/79:177, i vilka båda begärs atl avslår proposilionen 1978/79:67. MARGOTHÅKANSSON (fp) kort genmäle: lycker aU det är elt onödigt lagförslag som framlagts.Jag kan inte hålla med honom om det. Del är verkligen atl vi fåren lagsom förbjuder aga. Det är inte meningen alt man skall få tillåta sigbestraffning av barn som man inle får utföra mot vuxna människor. Jag skall inte gå in på vad alla remissinstansernahar sagt - de har dock lill övervägande delen varit posiliva. Jag skulle tillyttermera visso vilja säga, alt gränsdragningen i många fall är oerhört sväratl göra mellan aga och misshandel. Var går de gränserna? Jag har tyvärr settalltför mycket av misshandel som har kallats aga. Jag tror knappast att det kommeratl bli någon kö hos advokater och rättsinstanser, ulan jag tror attmänniskorna i är mogna för den här lagen. Det finns bland dem enallmänt utbredd uppfattning att man inte skall utöva våld och all uppfostraninle kan utövas med våld. () kortgenmäle; påstår all han aldrig har varit med om maken. Jag fårnästan säga delsamma om det som anförde här.