prot · G209109 · 1978-12-31 00:00:00 — Deljag nu sagt, , är ett svar pä angreppet. Jag är pä det klaramed och vet alt också har klart för sig all vi finner sammaresonemang i proposilionen. Såviii jag kan förstå instämmer också socialdemokraternai all vi måste se della realistiskt. Det är inte lämpligt atl jag behandlar alla olika delfrågor ibetänkandet nr 21. Min kollega skall senare komplettera mig. Menjag måste också fä beröra frågan om personalförslärkning till arbetsmarknadsverket. Arbetsmarknadsverketförfogar över 5 500 personer. Det är minsann ingel lilel verk. Men delkan också ses som etl uttryck för vår ambition atl omsätta principerna ipraktisk handling. Under 1970-lalet har verket fått en mycket storpersonalförstärkning, med I 800 tjänster. Personalökningen har alltså uppgåtttill . Omkring della har det rått politisk enighet.Sysselsättningsproblemen har varit stora och arbetslösheten har ökat under 1970-lalet.Vi har tvingats till reella insatser och dem har vi stått eniga kring. Men vihar också bibringats uppfattningen atl med de här stora personalökningarnaskulle arbetsmarknadsverket stå väl rustat. Motden bakgrunden var arbetsmarknadsverkets krav pä ytterligare personalökninginför nästa är- del budgetår som börjar , -helt enkeltuppseendeväckande. Man krävde hela 1 025 nya tjänster. Regeringen prutaderiktigt rejält och ansåg all det skulle räcka med 350 nya tjänster.Socialdemokraterna klämde till med att det behövdes 650 nya tjänster. Vimoderater menar atl innan vi går med pä några ytteriigare slorapersonalökningar vill vi vela hur organisationen egentligen fungerar. Ärdei verkligeninte möjligt att effektivisera verksamheten? Det tvingas vi i det övrigaarbetslivet runt om i landet atl göra, inle minsl i de enskilda förelag som harstora lönsamhetsproblem. Jag deltar i sådant arbete i det förelag där jag äranställd. Vi måsle och stundligen ägna oss åt alt söka göra arbeteteffektivare, när tryggheten för de anställda är hotad. Är det inte möjligl allpä något sätt omfördela arbetsuppgifterna inom arbetsmarknadsverket? Vad beror den slorafrånvaron på? Jaghar här i min hand en skrivelse som belyser problemen, bl. a. frånvaron, inomen del av arbetsmarknadsverket. Jag har ännu inle hunnii läsa skrivelsentillräckligt ingående, för jag har fått den ganska , men det skall jaggöra . Den grundar sig pä etl utredningsarbete inom länsarbetsnämnden iStockholms län. Jag vill citera en del av vad som där sägs. Manhar gjort undersökningar som visar att "det finns en myckel markantskillnad mellan den formellt gällande personalorganisationen och den reellapersonalstyrkan. Enligt de undersökningar, som vi haft möjligheler attgenomföra, uppgår den faktiska personalstyrkan till omkring 60 96." Delinnebär atl fyra av tio är ständigt borta, en frånvaro pä omkring 40 96. Jag fortsätter all citeraur skrivelsen; "Detär enligl vår mening viktigt au detta förhällande bringas till de beslutandeorganens kännedom, så att dessa inle får en felaktig bild avfältorganisationens verkliga kapacitet." Inästa stycke står följande: "Denakuta personalbristen beror i första hand på all rekryteringen intefungerar." Hur länge har det pågäll,kan man ju fråga sig. "Enannan orsak lill personalbrisien är det numera betydande kapacitetsbortfall,som är en följd av dels utvidgad rätt eller generös tillämpning för personalenlill vissa tjänstledigheter (exempelvis föräldraledighet, studier), delsintensifierad intern utbildnings- och informationsverksamhet och dels ökadfacklig aktiviiet. Vi har tidigare givit uttryck förden uppfattningen, att enidealiskt uppbyggd personalorganisation borde vara 'överdimensionerad' för atttåla en viss grad av kapacileisbortfall." Mankan inte låta bli atl göra den reflexionen alt dessa förhällanden gäller föralla arbetsplatser och alla förelag. För den skull har vi väl inte en frånvaropä 40 96? Vad beror den stora frånvaron inom arbetsmarknadsverket på? Nej,i log i lilet väl hårt, när han påstod alt vimoderater visade, jag tror han sade ansvarslöshet. Jag vill gärna säga tillErik att vår kritik står sig. Den här skrivelsen fränlänsarbetsnämnden i ger belägg fördel. Däremot tyckerjag all delverkar som om del socialdemokratiska överbudet på 650 nya tjänster inle stårsig särskilt väl i relation till vad jag nu har citerat. Jagmenar inte alt den enskilde arbetsförmedlaren inle skulle sköta sitt jobb väl.Del är jag helt övertygad om att den enskilde arbetsförmedlaren gör runt om ihela vårl land. Men del måste vara något fel på organisationen. Eller är detnågol fel på arbetsledningen? Dessa frågor måsle vi få svar på. Jag vill idetta sammanhang påpeka all ett enigt arbelsmarknadsutskolt har begärt allriksdagens revisorer skall göra sådana undersökningar. Vimoderater har alltså stannat för en ökning med 200 tjänster inför nästabudgetår. Därmed är inte sagt att vi vill införa något slags anställningsstopp förkommande år. Vi är helt medvetna om att det behövs mera folk, inte minsl förall tillgodose de handikappades rätt att få ulföra ett meningsfullt arbete. Mentill det får vi återkomma. Meddetta, hert lalman, ber jag atl få yrka bifall lill reservation 8 och samtligaövriga moderata reservationer. iSimrishamn (s) kort genmäle: inledde sitt inlägg med atl ställa en principiell fråga:Vill alla ha arbete? Med tanke på det stora antal arbetssökande som finnstyckerjag all det är underligt alt finner anledning att ställaden frågan. AlfWennerfors kom in på den ekonomiska politiken, devalveringen och deninternationella konjunkturutvecklingen. Del har vi ju-som jag sade i etltidigare inlägg - diskuterat i samband med finansdebalten. Socialdemokratiskatalare redovisade där utvecklingen på delta område. Vi har också i olikasammanhang givit uUryck för vår vilja att medverka lill aU utveckla detta land. Den anställde känneransvar - och del är svaret pä frågan om alla vill ha arbete-för försörjningen av sig själv och sin familj. Han är iniresserad av delförelag han är anställd i. Del ger honom möjlighel alt försörja sig själv ochsin familj. Dessutom är det naturiigt att han vill medverka lill en progressivulveckling av det samhälle som han lever och verkar i. De anställda - det harde fackliga organisationerna givit uttryck för - är villiga atl lillsammans medförelagen och samhället medverka till atl utveckla vår företagsamhet. De villha medbestämmande, vara med och forma utvecklingen och dela med sig av denkunskap och erfarenhet de har för all vi skall kunna behälla den förmånligaplats som vi har förvärvat på den internationella marknaden. Sverigehar undan för undan skapat sig ett internationellt anseende för sin handel ochsina varor; vi har marknadsförare som kan del där, företagare som planerar sittföretag och framför allt anställda med stor yrkesskicklighet. Det vill vimedverka lill all utveckla. Motden bakgranden tyckerjag att frågeställningen: "Vill alla ha arbete? "är alldeles för utmanande. Vi vill alla hjälpa lill all stärka företagenskonkurrenskraft och utveckla den positivt. Sambandetmellan löner och vinster framgår om man tittar på vinstutvecklingen bl. a. ide börsnoterade företagen. () kortgenmäle: pekade i sitt anförande på den enighet som han ansågrådde mellan moderater, socialdemokrater och folkpartister när det gällde alttrappa upp rörlighelspoliiiken. Jag kan inte se att detta är ett argument isakfrågan. tar inte heller upp del som etl argument i sin motionoch reservation. Sakfrågan för gäller atl det är nödvändigt allflytta folk lill maskinerna. Del innebär i praktiken atl man flyttar folk frånredan svaga arbetsmarknader pä små orter till starkare arbetsmarknader påslörre orter. Det är ett sätt att neutralisera regionalpolitiken. Nupekade jag i miu anförande också pä den ivrighet som visar genomatt reservera sig för sin motion. Övriga partier, , ochsocialdemokraterna, vill vänta med denna diskussion tills den kommer upp i siustora sammanhang. Men det vill inte , vilket jag tycker är oroande.Det är därför som jag har tagit upp frågan pä etl så allvarligt sätt. Moderaternasäger alt det är nödvändigt att flytta folk inotn regionerna. De verkligt storabalansproblemen har uppträtt just där under 1970-ialei. Del är oroande allmoderaterna nu är sä ivriga på den punkten, ivrigare än någol annat parti. Delmåsle också upplevas som myckel oroande av de människor som kämpar för sinajobb pä den ort där de trivs och vill bo kvar. ALFWENNERFORS (m) kort genmäle; tyckte det var litet underiigl att jag log upp den merprincipiella frågan om alla människor verkligen vill ha ett jobb. Jag kanförstå alt tycker att det kan förefalla lilel märkligt. Hansinställning i frågan är sä klar. Jag kan också länka mig all alla övriga närvarandei kammaren är klara med sin inställning. Menjag tänker på de människor som inle kan arbetsmarknadspolitik lika bra som vi,människor som faktiskt påstår att många av de arbetslösa är lata och inte villha jobb. Del är den inställningen jag vill slå udden av genom atl här iriksdagen föra en debatt, där man tar avstånd från sådana reaktionära tendenseroch i stället slår fast att varje människa innerst inne vill ha ettmeningsfullt jobb. Del var min utgångspunkt. Den ambitionen tror jag nog attjag kan fä stöd för pä åtskilliga häll. Sedanmåste jag fråga om han verkligen menar atl samtliga svenskarför all evighet skall bo på den ort där de just nu bor. Har ni inte utrymme för etl uns av flexibilitet? Tror ni inte atl detfaktiskt finns människor som vill byta yrke, arbetsplats och kanske t. o. m.boplats? Men inte bara det. Människor tvingas dessutom i slörre eller mindreutsträckning alt flytta och byta yrke, vilket beror pä den föränderlighet somkännetecknar detta samhälle genom bl. a. de strukturförändringar som vi dessvärre har fält uppleva och genom påverkan från andra länder. Del är här frågaom atl vara realistisk. Jagoch mina moderata kolleger önskar verkligen inte, , att folkskall tvingas flytta från den ena bygden till den andra. Men vi måste vararealistiska och tala om hur det hela hänger ihop. Vi måste skapahandlingsberedskap. Del är del som jag försökte ge ultryck för i mitt anförandepå samma sätt som vi har gjort i vår partimoiion och reservation. Varsnäll och svara pä frågan, , om det finns någon flexibilitet ien sätt att se på problemet. iSimrishamn (s) kort genmäle; slår fast atl folk som inte känner lill förhållandenatror atl människorna är lata, att de inte vill arbeta och att den storaarbetslösheten beror på detta. Det har också sagts att vi skall anpassa vårekonomi. Vi har inte råd. Företagen får lov att spara. Enfaktor, som påverkar om en anställning kommer till stånd, är bl. a.arbetsgivarnas krav på arbetskraften. Arbetsmarknadspolitiken har lill uppgiftall föra samman utbud och efterfrågan. Där kommer de arbelsmarknadspolitiskamedlen in. Den myndighet som skall administrera detta är arbetsmarknadsverket. Sysselsätlningsulredningenhar talat om för oss politiker vad arbetsmarknadsverket behöver för all klarade uppgifter som ålagts ämbetsverket. Lägg därtill vad jag sade i miltföregående inlägg om den ansvarskänsla som de anställda vill känna gemensamtmed företaget för alt kunna utveckla näringslivet, samhället och därmedtryggheten. Jag tror alt man inte skall peka pä just anställda och arbetare.Jag begär inte att skall säga del, men skulle man lägga sammagranskningsmall på många företag, kan del hända att man skulle fä en liknandebild. Frånvaronhann jag inte ta upp i miu föregående inlägg. Jag är medveten om alt del finnsenstaka rapporter, men jag tror inle atl man skall generalisera. Vipolitiker har beslutat om en rad åtgärder, som kan ge anledning till frånvaro:barnledighet, studieledighet osv. Vi skall vara väldigt försiktiga med attuttala oss, innan vi får klarhet om förhållandet från andra verk ochorganisaiioner. Närman påslår atl del måste vara något fel på rekryteringen, får man inle glömmabort atl i AMS, länsarbetsnämnderna och distriktsarbeisnämnderna fi nnsrepresentanter för arbetsmarknadens parter samt för de lokala, regionala ochcentrala myndigheterna. Deras uppgift är att bevaka ärendena och föra framförslag, som ger underiag för framställningar och åtgärder. AMS görframställningar om rekrytering av aspiranter lill verket. Vi politiker har attställa medel till förfogande. () kongenmäle; frågade mig om det inte finns någon fiexibilitel icenterpartiets inställning lill flyitningspolitiken. Jag vill dä erinra AlfWennerfors om vad jag sade i mitt första anförande, nämligen atl del är viktigtall anpassa utbildningspolitiken, såväl den allmänna som arbetsmarknadsutbildningen,lill näringslivets behov. Men jag sade också alt del i det sammanhanget ärnödvändigt au förstärka svaga orter och svaga arbetsmarknader genomregionalpolitiska åtgärder. I annat fall innebär en utbildning till nya yrkenen fortsatt flyitningspolitik. Om detta finns inte ett ord i , i motion eller i reservation. Tvärtompekar man endast på en ökad röriighet, inte på ökade regionalpoliliskainsatser. Jag ber att än en gång få citera ur reservationen 1 frän ,vilket ger belägg för vad jag säger: "Enökad rörlighet mellan branscher och inom regioner är som framhålls i moderatasamlingspartiets motion en förutsättning för alt vårt lands tillgångar avkapital och arbetskraft skall kunna tillvaratas och all framtidsinriklade ochexpansiva företag skall kunna bidra lill vårt välstånd och vår sysselsättning. Politikenmåste alltså utformas så atl den främjar röriigheten. Dearbelsmarknadspolitiska insatserna är därvid självfallet betydelsefulla, menäven andra åtgärder måste övervägas." Dettavill alltså göra för atl öka flyttningen och rörligheten just inomde regioner och län där svårigheterna är särskilt stora. Det är rörligheten sommoderaterna ensidigt inriktar sig på, inte bara med arbelsmarknadspolitiskainsatser utan också med andra metoder. Detta är enligt vår uppfattning ingenflexibilitet utan en flyltlasspolitik, som vi reagerar väldigt starkt emot. Vivill skapa flexibilitet och anpassa näringslivet till ny teknik och nya behov,men det skall inle ske genom en flyltlasspolitik, vilket härföreslår. Detskall ske genom en ökad och anpassad utbildning, och det skall givelvis skegenom atl människor- och dä frivilligt - flyttar från en plats lill en annan.Det skall inle ske genom att man med statliga insatser tvingar människor attflytta från den plats där de vill bo. 4 proiokoll 1978/79:109 ALFWENNERFORS (m) kort genmäle: i missförstår mig nog litet i onödan när hansäger au jag på något sätt skulle ha givit uttryck för all arbetslösheten skullebero pä alt folk var lata. Det är väl ändå att riktigt rejält missförstå sinmeddebattör. Jagtror inte ens jag behöver gä vidare i det resonemanget - jag har uppehållit migvid detta - utan skall i stället inrikta mig pä del påpekande som ErikJohansson gjorde om den granskningsmall som jag vill lägga päarbetsmarknadsverket och varje annan offentlig verksamhel. Del vore väl isåfall nödvändigt också i fråga om de enskilda företagen, sade . Ja,det kan jag visst hålla med om. Det är bara det atl när det gäller ett enskiltförelag har vi en mekanism, den fria marknadsmekanismen, som etl någoriundaskapligt instrument för all mäta effektiviteten. Företaget måste gä ihop. Detmåste ha mer intäkter än utgifter. Förelaget måste drivas lönsamt och gå medvinst. Sker inte del, utan förelaget visar upp förluster det ena året efter delandra, dä går förelagel i konkurs. behöver inte ta hänsyn lill några marknadsmekanismer,utan del är bara all gå till skattebetalarna och säga: Vi behöver mer pengaroch mer folk. Likadant är det för och och förgatukontoret hemma i kommunen. Därförmåste vi föra en mycket fri och öppen debatt om effektiviteten i den offentligasektorn. Det är därför jag har tagit i litet när det gäller arbetsmarknadsverketsuppseendeväckande stora krav pä ytterligare befattningar, hela 1 025, införnästa budgetår. vill jag säga all jag kunde väl tänka mig atl del ändå finnselt visst mätt av flexibilitet även i hans sätt all se pä dessa ting. Jagpåminner mig atl är ledamot i styrelsen för Skogsägarna. Nuskall verksamheten i läggas ner. Vad skall vi göra med de människorsom förlorar sitt arbete i det förelaget? Såviii jag förslår måste de ocksåvara med om ett slags flyltlasspolitik. Jagmenar alltså atl människor tvingas att flytta, vare sig vi vill eller inle.Därför skall vi kunna resonera om det. Omjobben finns kvar på orten, inte kräver vi då ökad rörlighet. All påslå att jaggjort del är väl atl dra för långtgående slutsatser av vad en meddebattör sagt.Vad vi menar är all när strukturförändringarna är besvärande måste vi tyvärrinrikta oss på att kunna resonera också om en ökad röriighet. Talmannenanmälde att i och anhållit au tillprotokollet få antecknat all de inle ägde rätt lill ytterligare repliker. (vpk); Rälien till arbete finns inte inskriven i svensk lag. I dennas, k.demokrati är del fullt lagligt atl ställa arbetare och tjänstemän på galan ulanförsörjning. I denna liberalismens marknadsekonomi - understödd av statligapengar- råder ingen garanti för sysselsättning ät medborgarna, ingen räll tillarbete. Här hör arbetslöshet-i större eller mindre grad-till ordningen. Underolika lidsperioder råder också massarbetslöshet. Orsakentill della skeende är den ohämmade kapitalistiska marknadshushållningen. Detär den samhällsstraktur som omhuldas av liberalerna, och högern men somockså har tillåtits att under det långa socialdemokraliska regeringsinnehaveibreda ut sig på arbetarnas bekostnad. Därför är det etl något falskt kviiiernär socialdemokraliska företrädare ställer sig upp och attackerar arbetslöshetoch ungdomsarbetslöshet i synnerhet. De ingrepp som erfordras borde ha gjortstidigare - under det 44-åriga majoriletsinnehavel. Detär del kortsiktiga vinstintresset som leder produktionen och inte kravet påalla människors rätt till ett jobb att försörja sig på. De fria marknadskrafterna- del svenska näringslivel - känner inget ansvar för jobben. De känner baraansvar för profilerna. För vad är det som är viktigast på bolagsstämmorna ochi bolagsstyrelserna? Jo, del är hur mycket utdelning det blir pä aktierna. Delär frågan om hur myckel vinst det har blivit. Inte upplever vi bolagsstämmornaeller bolagsstyrelserna som de församlingar där man diskuterar hur jobben skallräddas åt människorna. Där gäller bara djungelns lag. Ger inte företagettillräcklig avkastning kastas arbetarna ut på galan. Allt därför all det måstebli utdelning på aktierna. En stor del av den svenska industrin befinner sig ien strukturomvandling, i en strukturkris. Det kortsiktiga investerandet harresulterat i alt andra länders teknologiska utveckling gått förbi den svenska,vilket bidragit lill krisen. Eller också har bristen på industriell förnyelseoch kvarblivande beroende av klassiska typer av svensk produklion orsakat krisi dessa branscher. Många andra faktorer som kännetecknar marknadsekonomin-somkapitalexport, maktkoncentration och minskad tillväxt - är atl betrakta somorsaker till krisen och till arbetslösheten. Drygl40 % av de börsnoterade aktierna styrs av Wallenbergimperiel. Dennakapitalkoncentration i den svenska ekonomin är en av orsakerna till attungdomen ställs ulanför jobben. Ungdomen är inte attraktiv för den har ingenarbetserfarenhet eller också är den olämplig av annan orsak. belyses lillfullo med etl exempel från . Där skall nu anställa ca 800nya arbetare, men de som finns i och som redan är arbetslösa dugerinte. Ledningen för vill i stället gå ulanför och förmåandra, från deras synpunkt mer attraktiva, grupper atl ta jobben och fiyttalill den redan hårt drabbade arbelslösheisorten. De arbetslösa i "duger" inte åt kapitalisterna. Det är inle människorna som har ettegenvärde för och , del är vinsten som för dembarett värde. På della sätt skulle man kunna räkna upp exempel efter exempel. Desom ställs ulanför är speciellt ungdom, kvinnor och invandrare. Del är dessagrupper som har de sämsta förutsättningarna därför all de inte har den-enligtkapitalisterna - rälla erfarenheten. De har också naturligtvis svårt att fånågon erfarenhet under sädana här omständigheier. Orsaken till all människor slås ut ur produktionenborde vara en stor fråga för arbeislivsforskningen. Och del är den också, menforskningen pä del här området stoppas av arbetsköparna därför att detdärigenom skulle komma fram resultat som avslöjar den omhuldades, k. frihetenför kapitalel atl fritt fä bära sig ät med människor hur som helst. Omfattningenav arbetslösheten är hög. Variationerna sker frän månad till månad, men deberor mest pä upp- och nedgångar i beredskapsjobben eller iarbetsmarknadsutbildningen. Del lolala antalet arbetssökande ligger relativtfast på en hög nivå. Ijanuari registrerades 117 000 som arbetslösa. A v dessa var 60 000 kvinnor, 47000 var ungdomar och 9 500 var invandrare. Samtidigtvar 178 000 sysselsatta i arbelsmarknadspolitiska jobb eller utbildningar. Ävenhär var kvinnorna och ungdomen de som var fiest till antalet. Totalt utgjordedessa grupper 295 000 människor som inte hade etl ordinärt jobb att försörjasig på. Omräknat i förhållande till antalet lediga jobb gick det 10 arbetslösapå varje ledigt jobb. Delråder i samhället reaktionära strömningar, som går ul pä att ungdomen inte larde jobb som finns. Vi hörde tala om del. Det redovisadearbetsmarknadsläget för ungdomen visar i all sin tydlighet pä att det taletinte är riktigt ulan alt man säger detta endasl för att skapa fascistiskaströmningar. Andra liknande tendenser finns all skylla arbetslösheten päinvandrarna. Båda dessa beskyllningar måste pä del bestämdaste slås tillbaka.De reaktionära argumenten skapar oro hos mänga av våra invandrare och skördartyvärr också en del framgångar. Antaletvaraktiga heltidsjobb minskar. En del ersätts t. o. m. av beredskapsarbeten.Del är ofta kommuner och landsting som ersätter en avgången tjänst med enberedskapare. Det gäller också näringslivet i övrigi. De fackligaorganisaiionerna har protesterat mot den här utvecklingen, men några maktmedelalt ändra på förhållandet har de inle. Medbestämmandelagen ger ingen möjlighetatl sätta stopp för denna utveckling. Den kan möjligen användas för all förhalavissa tillsättanden. Framtidsutsikternaför ungdomen tyder inte pä någon förbättring. Ökningen av antalet ungdomar somsluiar ordinarie skolgång utgör ytterligare tillskott till arbeissökararmén.Det blir fler som riskerar au slås ut redan innan de fått någol jobb.Ulslagning och social utstöining är det allvarligaste samhällsproblemet idagens . Att utestängas ur arbetslivet innebär atl avslängas frän desociala kontakter som är förknippade med etl jobb. Au berövas möjligheten attdelta i produktionen, atl inte fä göra en samhällsnyttig insats och att intebehövas lägger grunden lill nedsatt självkänsla och depression. Särskiltallvarligt drabbas de ungdomar som inte släpps in i arbetslivet - som blirutsedda lill föriorare redan från början. Bland dessa grupper sås fröet tilldrogmissbruk, passiviiei och svåra, kanske obotliga, sociala skador. Utslagningenstår i växelverkan med ett tilltagande missbruk av droger. Därigenom förvärrasutslagningen, och processen påskyndas. Beredskapsjobb ocharbelsmarknadspolitiska åtgärder i övrigi stärker inie självförtroendet.De snarare skapar en misstro avseende möjlighelerna att i framliden fä eltordinärt framåtsyftande jobb. Den polilik soi.tde folkpartistiska arbetsmarknadsministrarna har fört har inie letttill en minskning av ungdomsarbetslösheten. Tvärtom har problemen ökat. Mer ochmer pengar pumpas in i det privata näringjlivet, och fler och flerarbetstillfällen försvinner. Ålgärder med beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbildningar är temporärt nödvändiga, men de hargjorts permanenta.De varaktiga jobben - de som egentligen behöver skapas - har inte regeringentagit fram någon medicin för atl åstadkomma. interpellalionsdebatt med arbeismarKnadsministern som jag hade sadehan följande: "Detkrävs en stark ekonomi, en ekonomi som ger näringslivet konkurrenskraftgentemot övriga delar av vår värld.