prot · G209161 · 1978-12-31 00:00:00 — Del är ingei tvivel om attlagen kommer att fä en stor genomslagskraft och kan driva på utvecklingen iännu högre grad än några andra åtgärder skulle ha kunnat göra. Närdet däremol gäller den andra stora frågan i lagen - de aktiva ålgärder som manvill ålägga en arbetsgivare atl vidta för all uppnå jämnare könsfördelning päarbetsplatsen - är meningarna delade inom utskottet, trots atl vi iprincipfrågan är eniga. I fråga om principerna har uiskouet samma uppfattningsom del alltid haft: Detta är i första hand en fråga för arbetsmarknadensparter atl lösa avtalsvägen. Men skiljelinjen går mellan dem som anser atlämnet bör tas med i lagen och dem som anser alt lagen över huvud taget inte börbefatta sig med dessa frågor. Ulskottsmajorileten tycker atl saken är fulltklar. Proposiiionen bygger pä samma grundsyn som alla är ense om. Reglerna omaktiva åtgärder har gjorts dispositiva och detta utan förbehåll. De kan alltsåhelt och hållet ersättas genom andra bestämmelser som i kollektivavtal träffatsmellan parterna. Och inte nog med delta- i en särskild paragraf i lagen har delslagils fast att sådana avtal skall bli mönsterbildande för jämförbaraförhållanden även utanför det kollektivavialsreglerade området. Vadär då förtjänsten i den delen av förslaget? Jo, fördelen är alt lagparagrafenom aktiva åtgärder förjämställdhel faktiskt har till funktion att sakta mensäkert arbeta för att göra sig själv "överflödig". Den skall också geden stora grupp arbetstagare som fortfarande står utanför kolleictivavtal -näraen miljon på den privata arbetsmarknaden-ett stöd, så au man får hjälp attfrämja jämställdhetssträvandena på lie/a arbetsmarknaden. Anna-GretaLeijon talade i sill inledningsanförande myckel och väl om och förjämställdhel.Hon talade om pågående försök och hade synpunkter på det principiellt viktiga iatt gå vidare. Hon redovisade också delegalionens och kommitténs arbete. Jaguppfattade hennes lugna ton som näst intill brist pä engagemang, och med ensuck över atl andra reformförslag enligt hennes mening saknades tog hon detta lill intäkt förall också avslå dagens reformförslag. Anna-GretaLeijon använde i sitt anförande uttryck som "genombrott". I den måndet blir elt genombrott här i är det atl beklaga all det blir utanAnna-Greta medverkan. Anna-GretaLeijon log också upp frågan om all ge kvinnor praktiska möjligheler all verkafackligt. Min fråga till henne blir: På vilka punkler förhindrar regeringensoch utskottets förslag kvinnor all verka fackligt? Är det inle så all omkvinnor för slörre chans till arbete i s. k. manliga yrken så skapar vi därmeden grund både förjämställdhel och för facklig aktivitet för kvinnor? Anna-GretaLeijon log ocksä i sin plädering upp en Jämförelse med förtroendemannalagen.Hon hade synpunkten att det är försl när man inte nätt önskat resultat som enlagsiiftning skall tillgripas. Min fråga i anledning av det uttalandet blir:Har jämställdheten nått så långt att lagstiftning är obefogad? Atl döma avAnna-Greta medverkan i utskottet har den det. Del är atl beklaga attden uppfattningen framförts frän henne och socialdemokraterna. Desocialdemokratiska ledamöterna i utskottet har i en motion och senare i enreservation ansett att man helt och hållet borde överiämna lill arbetsmarknadensparter att reglera frågan om de aktiva åtgärderna. En sådan inställning skulleförverkligad betyda alt ett stort antal arbetsplatser som inle är bundna avkollektivavtal skulle sakna möjlighet all med lagens stöd påverka arbetsgivarnaatl främja jämställdheten. Pä sådana arbetsplatser har man ju då stöd varken avavtal eller av någon lag. Socialdemokraternas inställning ärså mycket märkligare som denförutvarande jämsiälldhetsdelegationen, som dä enbart bestod avsocialdemokrater under ledning av , förklarade attden inte kunde förstå varför man skulle gä omvägen över en förbudslag som kundeförsvära elt aktivt handlande. Man hävdade i stället från delegationens sidaatt man hellre borde lagstifta direkt för det syfte man ville nå, nämligenaktiva jämsiälldheisåtgärder. Delskulle vara intressant att få veta vad det är som har kommit nu gå rakt emot sin tidigare uppfattning. Vadlagförslaget har avsett ärju inte att samhället skall gå in och hindra detvärdefulla jämställdheisarbete som bedrivs på slora delar av arbetsmarknadengenom fackets försorg, ulan tvärtom atl stödja och främja detla arbete genomatl verka för atl Jämställdheisidéerna sprids även uianför del avialsregleradeområdet. Ävenom det inle är överraskande sä är det ledsamt alt socialdemokraterna harintagit en principiellt annan ståndpunkt i den här frågan än i andrareformfrågor av liknande karaktär. Jag nämnde arbetsmiljölagen och föräldraledigheten,och jag kan också erinra om medbestämmandelagen . En av huvudtankarnai MBL var jusl detla atl hela arbetsmarknaden - alla arbetstagare - skulleomfattas av medbestämmandelagen. Därförframstår den socialdemokratiska linje som här lanserat sommyckel märklig. Visserligen har hon gett upp sill lidigare Jämställdhetmellan k\'innor och män i arbetslivet Jämställdhetmellan k\'innor och män i arbetslivet motstånd mot en lag molkönsdiskriminering, men hon har hoppat av den kungslanke hon drev i sin egenjämställdhelsdelegation , nämligen all man direkt bordelagstifta för atl nä aktiva insaiser för jämställdhet. Nuaccepterar en lag som förbjuder könsdiskriminering. Det ärgott och väl. Men del hade varil konsekvent gentemot lidigare handlande pålagsliflningsomrädel i liknande frågor om socialdemokraterna slutit upp kringhela propositionen här -den är t. ex. utformad pä samma säll som denfrämjandelag som socialdemokraterna stod fadder för. Och del hadesäkert också uppfattats som rikligt av flertalet arbetstagare, nämligen att föstöd för aktiva åtgärder på arbetslivels område. Jagtror, herr talman, alt kommer mänga att fömndras över all denna lagför aktiva jämslälldhetsälgärder togs ulan medverkan från socialdemokratiskthåll. Uiskoltsmajoriieienanser att lagsiiftning behövs på området för de aktiva Jämställdhetsåtgärderna.Man har också varit pä det klara med att dessa åtgärder måste ta rimlig hänsynlill de svårigheter som kan möta bl. a. på smäföretagarhåll att i derasspeciella situationer följa en rak lagskrivning. Vi är helt på det klara medatt Jämställdhetsombudet och jämställdhelsnämnden som skall övervaka lagensefterlevnad inte i första hand blir någon fiskal inrättning. Imotionen 2531 har påpekats svårighelema för småföretagare atl leva upp tillalltför stränga principer, och man har yrkat på atl lagtexten skulle modifierasså att det klart framgick all man fick ta hänsyn till "arbetsgivarensresurser och omständigheter i övrigt". Utskottethar anslutit sig till deUa resonemang och ansett all elt sådant förtydligandehar skäl försig. Vi menaratt kraven på arbeisgivaren måste stå i relation tillarbetsplatsens storiek, dess särskilda beskaffenhet och andra speciellafaktorer. Och för all markera delta har utskottet också gjort ett tillägg tilltredje stycket i 6 §. Sammanfattningsvis vill jag uttala att utskottet anser atljämslälldhetslagen kommer att ha en viktig vägledande uppgift atl fylla i delfortsatta arteiet på jämställdhel mellan kvinnor och män, inte bara iarbetslivet utan i hela samhällel. Jag ber all fö yrka bifalltill utskottets hemslällan pä alla punkter. () kortgenmäle: tog upp mitt engagemang, och jag kan hälla med om all minröst är någol beslöjad. Det beror inle på atijag skulle anse att fråganär oviktig utan på en förkylning. Förutsättningen för atl jag skall kunna deltai debatten är au jag använder den röst jag har. Mendet förvånar mig att ärmera upprörd över delta än över att andraledamöter som företräder utskottet i sak talar emot belänkandet. Jagvet inte om det är djup okunnighet eller olustig demagogi som gör att ElverJonsson lagt upp sill anförande på del sätt som han gjort. Jag hänvisade lillalt det är när parterna inie kunnat komma fram till en överenskommelse .som vi har lagstiftattidigare. vände på orden och menade att Jag skulle ha påståttattjämslälldhelsarbetel pä arbetsmarknaden i stort sett är färdigt. Det ärjuinte det del handlar om. Lälmig för alt El ver skall förstå del här la ell annal exempel: rättentill ledighet för studier med möjlighet alt behälla sin gamla anställning. Detvar en fråga som man från fackligt häll drev i förhandlingsomgång efterförhandlingsomgång. Man kom inte fram lill någol resultat. Då vände man sig istället till lagstiftaren, den socialdemokratiska regeringen, och fick då enlagstiftning som gav de arbetande rätten till ledighei för studier. Närdetgäller jämställdheten pä arbetsmarknaden befinner vi oss i början av etl arbetesom Jag hoppas skall bli myckel omfattande. Det finns en grund att arbetautifrån, och den är de avtal som har träffals på arbetsmarknaden och del arbelesom nu pågår inom bl. a. TCO och LO för att föra ut avtalen i praktisktillämpning. Del är del som ärdet väsentliga jämställdhetsarbetet. Det hoppasJag atl instämmer i. Sedanhar nog läst fel i de gamla papperna. Vi socialdemokrater harinte varit emot lagstiftning som sådan, inte ens på det här området. Men vi ärangelägna om atl förespråka eller ställa oss bakom sådan lagstiftning som vitror skall bli effektiv och inte bara en papperstiger. När vi i den gamlajämställdhetsdelegationen talade om lagstiftningsarbete för de aktivaåtgärderna och också genomförde sådana gällde det sådana konkreta saker som atlföretag för all fö lokaliseringsstöd skulle vara tvungna all anställa både mänoch kvinnor. Lagstiftning som inte är annat än reformer på papperet har visocialdemokrater aldrig pläderat för. Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet () kortgenmäle: Jag är ledsen om Jag gjorde en medicinsk missbedömning av Anna-GretaLeijons röstläge. Låt mig dä hälla mig till innehållet i hennes anförande. Därdrar Jag samma slutsats som lidigare. Hennes anförande saknade myckel av delengagemang som jag för min del hade förväntat mig-lål vara atl deförväntningarna var överdrivna. Jagsaknar ändå svar pä den raka fråga som jag försökte ställa i de kommentarer Jagi övrigt gjorde med anledning av inlägg, nämligen: På vilkapunkter förhindrar regeringens och arbetsmarknadsutskottets förslag kvinnoratt verka fackligt? På den frågan skulle Jag gärna vilja ha elt svar. Hurlänge skall man förhandla och när skall man lagstifta? Ja, jag diskuteradedelta något i mitl första inlägg. Jag refererade lill att atl del är först när man har kört fast som det skall lagstiftas. Jag drogdå den slutsatsen all i utskottet och här tyckte alt vi nukommit sä pass långt au det inle finns anledning till lagsiiftning. Jagbeklagade detta och beklagar del fortfarande. Skillnadenmellan socialdemokraternas syn och utskoltsmajoritetens uppfattning är atl vianser au kravet på ett aktivt jämställdheisarbete skall gälla även för den delav arbetsmarknaden som inte omfattas av kollektiv- Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet Jag kan inle finnadel rikiigi atl de löntagare som arbetar inom sådana förelag inle skall kunnaställa krav på ell arbete förjämställdhel. ANNA-GRETALEIJON (s) kort genmäle: ville vela på vilka punkter detla förslag skulle hindrakvinnor från atl jobba fackligt. Jag haraldrig någonsin talat om någol sådani.Vad jag sade i mitt inledande anförande var atijag djupt beklagade altfolkpartiregeringen inte hade tagit fram lagsiiftning om en ny fackligföriroendemannalag, grundad pä nya arbelsrältskommilténs förslag. Den föreslogJu bl. a. att fackliga möten skulle kunna hällas pä betald arbetstid. Vivet ati många kvinnor inte kan delta i det fackliga arbetet, eftersom de efterarbetstidens slut har andra arbetsuppgifter som de mäste ta ansvar för. Därförsadejag au en slörre reform för kvinnorna på arbetsmarknaden hade varit att gedem chansen atl fä delta i det fackliga arbetet pä betald arbetstid. kom tillbaka lill all denna lagsiiftning är ett stöd för dem som stårutanför del kollektivavialsreglerade området. Jag har lidigare frågat om deltaområdes storlek och omfattning men inte fått något svar. Man hänvisar till attmänga som är organiserade inom SIF-området är anställda på företag utan varesig kollektivavtal eller hängavial. Ja, det är möjligt, men då vill Jag fråga:Tror man att SIF, som har träffat elt avtal om jämställdhelsfrågorna, skullevara etl mindre siöd för de anställda där än etl statligt jämsiälldheisombudmed opinionsbildande uppgifter? Igrunden, , använder ni väldigl stora ord om en reform, som tyvärrförmodligen inle kommeratt märkas särskilt myckel ule i del praktiska livet.Det är egentligen en pappersdrake, som vi talar om. Del är att beklagaatt man skapar förväntningar, som inte på något säll kommer att kunna infrias. () kortgenmäle: Jag har konstaterat alt flera företrädare för ulskottsmajoriletenframhållit all självfallel skall vi inte driva upp förväntningar som inte gåralt infria. Men vi är lill skillnad från mycket övertygade omatl lagstiftningen kommer att föra jämsiälldhetsarbetel framåt, både påarbetsplatser som saknar avtal och där man har sädana. Sedanbara en liten synpunkt pä inkonsekvensen i att socialdemokraterna inte villvara med om en lagsiiftning. 1976 tog den dåvarande socialdemokratiskaregeringen initiativ till och införde med stöd en förordning oinaktiva åtgärder förjämställdhel i statsförvaltningen. Budgetdeparlementethar nu redovisat erfarenheterna av hur reglerna har verkat. Man får ett starktintryck av atl del varjusl tillskapandet av dessa regler som gjorde attjämsiälldhetsarbetel i slalsförvallningen fick en knuff framåi. Minfråga är då: Vad finns det för skäl, när erfarenheterna är goda på del statligaområdet, att inle medverka pä andra områden? Talmannenanmälde alt anhållit att lill protokollet fö antecknat inte ägde rätt till ytterligare replik. FILIPFRIDOLFSSON (m): Det finns tecken som lyder på alt detta mitt inlägg blir min politiskasvanesång. Jag har varit på väg ut ur -Jag har klaratmig kvar på poströster och uOämningsmandat - men den här gången är Jag rättilla ute. Nutror jag att det förträffliga parti som jag tillhör kommer all göra etl mycketbra val, så man kanske aldrig skall säga aldrig. Jag har Ju en dokumenteradförmåga alt komma tillbaka. Menjag begärde inleordel föratt ta farväl av ulan föratt använda mintaletid lill atl säga några ord med anledning av det ärende vi behandlar,nämligen lagstiftning om Jämställdhet mellan män och kvinnor i arbetslivet. Underhela den tid som den lilla minoritetsregeringen har suttit i kanslihuset harpolitiker och massmedia diskuterat huruvida regeringen har fött igenom sinaförslag ograverade eller om de genom en hårdför utskottsbehandling haromarbetats, förändrats och skrivits om på väsentliga punkter. Det är etlfruktlöst resonemang som jag inte skall la upp här. Mennär del gäller den fråga som vi nu diskuterar och som de politiska partierna iprincip är eniga om, har ett par förändringar av regeringsförslagel skett vidutskottsbehandlingen som gör att den föreslagna lagstiftningen kommer allfungera någorlunda hyggligt, tror Jag, i praktiken. Man kan naturligtvisstipulera lagar som visar sig omöjliga att praktiskt tillämpa. Den risken finnsalltid och således även i den här akluella frågan. Påmånga arbetsplatser är det av olika anledning svårt alt nå den av oss allaönskade balansen mellan anställda män och kvinnor. Jo, därför all detfinns typiska mansjobb och typiska kvinnojobb. Så är det bara. Vipolitiker far inte hänge oss ät önsketänkande och orealistiska funderingar. Vimåsle vara vardagsnära politiker med vår tanke förankrad i verkligheten, blandmänniskorna ute i folkhavet. Ingen politiker som känner till arbetsmarknadenkan förneka all det finns Jobb som ligger bättre lill för kvinnor än förmän ochtvärtom. Jag lycker inte, herr lalman,atl det är fel att ifrån denna talarstoldeklarera alt Jag anser all en kvinna - hon kan vara hur psykiskl stark somhelst - inte bör vara bergsprängare. Och ingen regering i världen, ingenlagsiiftning, kan ändra på människornas lämplighet och fallenhet för olikaarbetsuppgifter i samhället. Ikanslihuset har man ocksä uppmärksammat detla förhållande. I propositionen harman påtalat cfelta odiskutabla faktum. På s. 17 i ulskottsbetänkandet harutskottet anknutit lill propositionens tankegångar och formulerat sig påföljande sätt: "Undantagfrän diskrimineringsförbudel skall ocksä vara tillåtet om det 'är berättigat avhänsyn lill ideellt eller annal särskilt intresse'." Manpekarockså pä hänsynen till anständighetskänslan. Proposiiionen ger härkonkreta exempel på undantagsfall, och ulskotlei skriver att det inte kan Jämställdhetmellan k\'innor och män i arbetslivet Jämställdhetmellan kvinnor och män i arbetslivet krävas att en arbetsgivarehar arbetstagare av båda könen anställda på en liten fiskebåt. Ja,det finns Ju gränser! Och man fortsätter: "Inte heller kan man enligt propositionen motsätta sig all en leaterledning anlitar enbart manliga skådespelare för manliga roller ." Del är sant. Bådei kanslihuset och i minoritetsregeringen är man tydligen införstådd med atl detpå olika nivåer i samhällel inom industri och näringsliv uppkommeranslällningsproblem, knäckfrågor, som är omöjliga alt lösa. undantagskulle svårigheterna bli slora särskilt för de mindre företagen. Denprincip som Jag tror alla delar, atl i elt förelag skall vartdera könet vararepresenterat till minst 40 96, är det inle sä lätt atl leva upp till på allahåll. Utskottet h.ar gell oss moderater rätt på den punkten. Utskotiet samlarsig bakom följande formulering om den moderata partimotionen: "Utskottethar inte något atl invända mot motionärernas resonemang atl kraven päarbeisgivaren måste ställas i relation till bl. a. arbetsplatsens storlek. Ävenen mängd andra faktorer som arbetets särskilda art, behovet av omplaceringar isamband med strukturförändringar m. m. måste vägas in i sammanhanget.Undantaget i lagen för därför inte ses snävt utan bör täcka in bl. a. fallavden typ som motionen syftar på." Föratt markera detta har alltså 6 S fåttell lillägg. är myckel väsenlligl. Vihar fåll en lagstiftning, herr talman, som jag tror med denna ändring kommeralt fungera hyggligt. FårJag lill sist, herr talman, säga ytterligare en sak. försökerframställa sig som del parti som är mest intresserat av jämställdhel mellan mänoch kv;innor. 1 uppträder man somjämställdhelsaposilaroch ser nerpå andra politiska grupperingar, som man menar inle har del engagemang somfordras. Man går så långt att man angriper andra talares tonfall. Jag tyckerall det är ett vårdslöst debaitknep. Jagtror alt alla partier här i pä fullt allvar ställer sig bakomJämsiälldheiskravet. Vi har bara olika uppfattningar om hur vi skall nä målet.Förmoderala samlingspartiets del arbelarvi förJämslälldhei,och vi harocksåställt oss bakom lagsiiftningen - vilket vissa personer kanske mår illa av renttaktiskt. Jag tror dock att man med den här ändringen kan kämpa för lagen. Jag instämmer i detyrkande som lidigare har ställt. Jämställdhet har blivit en paroll som sällan har något sakargumerii motsig men som det däremot fortfarande finns många traditionella hinder för. Lagenom jämslälldhel lar upp etl av områdena, nämligen arbetslivet, där delfortfarande råder stora skillnader mellan kvinnors och mäns villkor. Förmer än lade och grunden för en socialpolitiskplanritning. Den byggde på atl tväförsöriarfamiljen var etl faktum. MakarnaMyrdal konstaterade atl samhället då var uppbyggt efter elt mönster som inle stämdeöverens med del faktum att båda makarna i en familj hade förvärvsarbete. Degick igenom område för område och beskrev vad som krävs för atl anpassasamhällel till del nya sättet alt leva, vad som krävs i service och livsvillkorför atl ge varje individ möjlighet lill egen försörjning, vad som krävs avsamhällel och familjen för alt säkra en trygg uppväxtmiljö för det växandesläktet. Enliknande genomgång sker nu i den statliga . Vi kankonstatera alt det hänt en del, men långt ifrån tillräckligt, under de här 40åren sedan skrev sin bok i befolkningsfrågan. Vi har intetillräckligt lyckats underlätta för kvinnor atl förvärvsarbeta och därigenomförsörja sig och sina barn och för män att dela ansvaret för barn och hem. Vihar inte planerat våra bostadsområden, våra bostäder, kollektivtrafiken,barnomsorgen efler ivåförsörjarfamiljens behov. Vi har inle lyckais anpassaarbetsmarknaden, lönen, arbetsvillkoren, arbetstiderna,ayanceringsmöjlig-heterna m. m. efler de kraven. Jag skall för att något belysaden nuvarande arbetsmarknaden redovisa några statistiska uppgifter. Omkring4 miljoner människor finns på arbetsmarknaden: 2,3 miljoner män och 1,8miljoner kvinnor. Kvinnornas andel av arbetskraften har stadigt ökat under1970-talel, även under ekonomiskl svaga år. Förvärvsarbetande1978 var av kvinnorna och av männen i arbetsför ålder. För tio ärsedan var kvinnornas andel - alltså trots allt en rejäl volymökning. Antaletaktiva arbetssökande kvinnor harockså ökat,och kvinnorna utgör nu ungefärhälften av de sökande vid arbetsförmedlingen. Men trols all anialei latentarbetssökande kvinnor halverats under 1970-lalet finns fortfarande en stordold arbetslöshet bland kvinnor. Verklig jämställdhet vore om alla kundeerbjudas arbele oberoende av bostadsort. Nästanhela sysselsättningsökningen under 1970-lalet bestårav deltidsarbete. Under detre har deltidsarbetet ökat mer än sysselsättningen, vilketinnebäratt även tidigare heltidsarbetande övergått till deltid. Nio av tiodeltidsarbetande är kvinnor. Deltidsarbetet har ökai särskiltkraftigt bland kvinnor med barn under sju är och är vanligast blandyngre kvinnor. Bakomdenna utveckling döljer sig bl. a. den bristande barnomsorgen och den snedaarbetsfördelningen i hemmen. Närdet gäller yrken och arbetsområden finns det fortfarande skäl atl tala om enkönsdelad arbetsmarknad. Mer än hälften av de anställda kvinnorna finns på denoffentliga sektorn mot endast en Oärdedel av männen. Kvinnorna dominerarsärskilt inom hälso-och sjukvård, socialvård, undervisning m. m. Inomtillverkningsindustrin är förhållandet del omvända -där utgör männen treOärdedelar av de sysselsatta. Någrastörre förändringar av könsfördelningen inom olika yrken har inle skeu under1970-lalet. Kvinnorna har gjort vissa inbrytningar men också förstärkt sindominans inom sådana kvinnoyrken som pedagogiskt arbele och kontorsarbete. Kvinnornas löner ärfortfarande lägre än männens trots likalönsprincipen Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet Jämställdhetmellan k\'innor och män i arbetslivet och låglönes;atsningar.Skillnaden haremellertid minskal . Kvinnornaåterfinns i regel i de lägre befattningarna, medan männen dominerar påbefordringsOänster. Delär också den könsfördelade arbetsmarknaden som ligger bakom att kvinnornaendast utgjorde en femtedel av de yrkesskadade 1974. Dock visar enTCO-undersökning 1975 att kvinnorna ändå har allvarliga arbetsmiljö-problem. Dekvinnliga medlemmarna har där de tyngsta Jobben och de mest ansträngande ocholämpliga arbetsställningarna. Dessafakia behöver inte här analyseras närmare; de är tillräckligt talande ändå.Kvinnor och män idagens har inle samma möjligheter till egenförsörining. [ärdet fortfarande långt till en reelljämställdhei, trotsatl anses vara etl av de länder som kommit längst på del området. Attarbetsmarknaden ser ut som den gör har många orsaker. Del är många hinderi vägen för alt båda föräldrarna skall kunna förvärvsarbeta pä heltid. Vihar bostäder, ofta småhus, som i många fall ligger långt från arbetsplatser ochbebyggelse. Denna spridning kräver dyrbar och krånglig kollektivtrafik, ärenergislukande och utgör hinder för tvä i en familj atl arbeta pä olika ställenoch ofta pä olika tider. Vihar länga arbetsdagar, som blir ännu längre med resorna lill och från arbetet.Vi diskuterar arbetstidsförkortning i form av längre semester, men vi anser ossinte ha råd med sex timmars arbetsdag för alla. Har vi råd atl skapa ettsamhälle där människorna inte mår bra - ett samhälle där kvinnor dubbelarbetar,där många barn är utan tillsyn eller vistas på daghem ?