prot · G209102 · 1978-12-31 00:00:00 — Vi får hoppas att lyssnade uppmärksamt påefterträdaren . Påpekandetom oljeberoendet och sårbarheten är ovedersägligt, men det är anmärkningsvärtatl varken den utrikespolitiska eller den handelspolitiska deklarationen gårnärmare in pä konsekvenserna för vår ekonomi av revolutionen i och kriseni . Saken är dock för allvarlig för atl avfärdas med en gliringtill . Störningar i vår oljeimport och prishöjningar på olja kan kommaalt väsentligt förändra den glada bild av konjunkturuppgång och ekonomiskåterhämtning som regeringen har utgått från i sin budget och i uppläggningen avden ekonomiska politiken. Vi har inle sett slutet på maktkampen i . Men oavsett omkommunistiska krafter kommer att få något inflytande eller inte talar det mestaför atl den nya regimen kommer att bli starkt nationalistisk, antiväsleriändskoch USA-fienllig. Del är ganska naturiigt, eftersom väslväridens medansvar ärså uppenbart. Framför allt stödde schahens ohämmade rustningspolitik ochhjälpte honom med en forcerad industrialisering av landet - enindustrialisering som lämnade folkets breda lager ännu fattigare än de var förutoch som bröt sönder gamla kulturmönster och traditioner. Korruptionoch våld var de metoder som schahen använde för att påtvinga det iranska folketsin politik. tillhandahöll vapnen, teknikerna och instruktörerna. CIAhjälpte schahen atl bygga upp hans beryktade säkerhetspolis, Savak. Tidengår fort, och man glömmer lätt. Man glömmer lätt hur säta vänner presidentCarter och schahen var in i det sista. För litet mer än ett är sedan prisadeCarter schahen för hans engagemang för mänskliga rättigheter och överöste honommed lovord. I ett tal i pä sade -jag citerar nu denamerikanske presidenten ord för ord ur en så pålitlig källa som Le Monde - vändtill schahen: "På grund av schahens slora härskaregenskaper är en ö avstabilitet i en av världens mest oroliga regioner. Detta konstaterande är. ErsMajestät, en hyllning till Er själv och Ert sätt alt leda landet och samtidigtetl erkännande av den respekt, den beundran och den käriek som Ert folk hyserför Er." Hyllningen avslutas med orden: "Det finns ingen annanpolitisk ledare som jag står i en så djup tacksamhetsskuld till och som jaghyser så stor personlig vänskap för." Det bör dock sägas till försvarat! han lärt läxan frånVietnam och avstod från att ingripa aktivt på förtryckarnas sida näroroligheterna bröt ut. Nuär schahen borta. Carterpolitikens nederiag är etl faktum. Maktbalansen iMellersta Östern har förskjutits till och nackdel. PLO har repatmod. Innan skottlossningen på ännu tystnat anlände YasserArafaitill den iranska huvudstaden i spetsen fören jättelik delegation. Han togs emotsom en triumfator av nya härskare, diplomater kastades ul urlandet, och deras lokaler i överlämnades till PLO. Fraktanför att de revolutionära stämningarna i skall sprida sig till andraländer griper omkring sig, och den har redan börjat påverka de moderataarabländernas politik. T. o. m. det utpräglat USA-orienterade harbörjat markera distans till på ett sätt som var otänkbart ännuföreit par månader sedan. Ett annat tecken på den förändrade maktbalansen äratt ledande företrädare för äter börjat tala om att västväriden måstebetala ett politiskt pris för den arabiska oljan. Delhar spekulerats åtskilligt om ett fredsavtal mellan ochIsrael. För ögonblicket är det mycket oklart vad som kan ha kommit ut avCarlers slora fredsresa lill . De senaste bulletinerna lär talaom att , liksom tidigare , har accepterat Cartersmedlingsförslag, men vi vet ingenting om vad det förslaget innehåller. Det ärmöjligt att utrikesministern sitter inne med färska upplysningar som jag intehar. I så fall tror jag att ledamöter vore ganska tacksamma för attfå ta del av dessa. Detmå emellertid vara hur det vill med den saken. För min del tror jag dock atlman har anledning alt ställa frågan om det inte har knutits högst överdrivnaförhoppningar till denna resa, liksom över huvud tagel till hela denförhandlingsomgång som började med Sadats resa till . Med försvagat, Sadatalltmer isolerad i arabväriden och en högex- plosiv situation i olikahörn av regionen är risken påtaglig att en separatfred mellan ochIsrael, som i sak bara löser bilaterala problem, skulle bli etl steg på vägenmol krig i stället föreit steg på vägen mot en varaktig fred i hela regionen. Denhårdaste knuten är del palestinska folkets öde. Vi vet alltså inte vad som kanha sagts till beträffande det palestinska folket. Men det är tyvärrsvårt alt tro att skulle vara berett atl i ett avtal med ensantyda ett kommande tillmötesgående av sådana grundläggande arabiska krav somatt judiska bosättningar skall avvecklas och alt palestinierna på Västbankenoch i skall få rätt att själva bestämma sin framtid. Tanken på lokala valoch självstyrelse för palestinierna, förenat med fortsalt israelisk överhöghetoch fortsatt israelisk närvaro i de ockuperade områdena, blir mera en ulmaningän ett tillmötesgående. Ett avtal mellan och pä de betingelsernaskulle inte garantera fred. Blodär tjockare än vatten - eller rättare: tjockare än bläcket på ett avtal.Palestinierna har från tid till annan fått erfara hur än den ena än den andraarabiska regeringen försöker sälja ul dem för sina egna nationella intressen.De minns Svarta september -blodbadet som kung ställde till med för attbli av med PLO. De minns masslakten på palestinier i libanesiska flyktingläger,som president beordrade syriska armén att della i när Libanonkrigetrasade som värst. Men återställdes den arabiska brödrakärleken. Ettavtal där presideni offrade det palestinska folkets rätt för etl skenbartsjälvstyre skulle inle vara trovärdigt. Utsikterna alt ochSaudi-Arabien skulle ansluta sig till ett sådant avtal är försvinnande små. OchSadat är inte stark nog att överta schahens gamla roll som fredspolis iMellersta Östern. Del kan inte uteslutas att oljan på nytt kommer alt användas som etlvapen i konflikten. En av de slutsatser vi måste dra av den senaste tidenshändelser är att risken för en sådan ulveckling har ökat. Då skulle ävenSverige drabbas, och vi är inte nämnvärt mindre sårbara nu än förra gängen. Ävenom del inte blir ett upprepande av oljeembargot från 1973-1974, kommerrevolutionen i och krisen i att få återverkningar ivästvärlden, också i . Oljebrisl och kraftiga prisstegringar på olja är,tyvärr, ett sannolikt perspektiv . Optimisternabrakar ibland försöka lugna oss med atl oljeresurserna är större än vi tidigaretrott. Det upptäcks ständigt nya fyndigheter. I samband med händelserna i Iranhar man pekat på som ett nytt oljeland med fyndigheter som är större änIrans, kanske lika stora som . , sägs det, skulle medlätthet kunna kompensera en minskad oljeproduktion i . Nuär del tyvärr inte bara de fysiska resurserna som bestämmer gränserna föroljeproduktionen i väriden. Det finns politiska begränsningar för produktionensom är betydligt snävare än de fysiska. har - liksom tidigare f ö.Venezuela - blivit elt skräckexempel som lärt andra länder i tredje väriden vadsom kan hända om man finansierar en alltför snabb industriell utveckling med en maximaloljeproduktion. president har gjort fullständigtklart för president att också i fortsättningen tänker anpassa sinoljeutvinning efter sina egna utvecklingsplaner och inte efterkonsumentländernas ökade behov. Iransoljeproduktion låg kring 5 miljoner fat ochskall,enligt den nya regeringen, dras ned lill ca 2,5 miljoner. , som fn. producerar ca 1,5 miljoner fat , skall visseriigen inom ramen förlöpande sexårsplan ha fördubblat sin oljeproduktion till 1982, men den oljan ärredan kontraklerad. kan möjligen komma att få viss ersättning frånMexico för bortfallen iransk oljeimport, men övriga länder i kön - och de ärganska många - skall nog inte göra sig några överdrivna förhoppningar. Motden bakgranden förefaller tidningarna optimistiska i överkant när de apropå densvenske handelsministerns tilltänkta resa till antyder att hankan väntas komma hem med feta oljekontrakt på fickan. Men på den punkten kanskevi kan få närmare upplysningar av handelsministern själv här . En alltförstor optimism nu om våra importmöjligheter skulle i värsta fall kunna dra päoss en annars onödig ransonering . Dennagång har oljekrisen för vår del fått ett mindre dramatiskt förlopp än vintern1973-1974. Vi har sluppil ransoneringar. Men i gengäld kanverkningarna bli så myckel långvarigare. Många internationella bedömare räknarmed atl restriktioner av olika slag kan bli nödvändiga i flera västländerframåt hösten. I alla händelser lär knappheten pä olja komma atl påverkapriserna. Vi vet inte vad som kan komma ul av , mendet förefaller inte troligt att i längden skall kunna hållalillbaka högprislinjens förespråkare på samma effektiva sätt som . Oroni grannländerna manar till försiktighet. Del var ursprungligen min avsikt atl ta upp också ett par av de frågorsom behandlas i den handelspolitiska deklarationen. Men den tid som står migtill buds skulle inte medge mycket mer än ett omnämnande av problemen. Ochibland är det viktigare atl kommentera vad regeringen inte säger än vad densäger. har talat om att se verkligheten sådan den är. Idetta fall skulle den uppmaningen med fog kunna riktas lill regeringen medtillägget alt det finns en verklighet också efter ! Dethar varit tyst, mycket lyst från regeringens sida om de mörka skuggor somorosmolnen över och kastar över och väslväridensekonomiska framtid. De uttalanden som förekommit har varit undanglidande ochöverslätande och andats en optimism som förefaller att vara svagt grundad. Ingen kunde undgå atl lägga märke till de skillnader, långt mer ännyanser, som fanns mellan beskrivning och beskrivningav Carteradministrationens förhållande lill utvecklingen i . Men bortsettfrån del tyckerjag atl det var värdefullt att vi fick tillfälle till etlmeningsutbyte om hur oljesituationen i kan påverkas av del som hänt iIran. Förstoch främst tyckerjag inte att har tillräckligt mycket på fötternanär han säger att den inte tagit på allvar den utvecklingsom skett. Tvärtom följer vi utvecklingen med myckel stor noggrannhet och vihar vidtagit en hel rad ålgärder för att trygga den svenska försörjningen påoljesidan. Jag vill erinra om att vi också sökt öka det svenskafolkets medvetenhet om situationen. a. är den besparingskampanj som visalt i gång etl led i de strävandena. Den har lill syfte att vi gemensamt skalldra ned vår oljeförbrukning så all vi skall slippa en ransonering ,en ransonering som kan bli nödvändig om situationen skulle utvecklas på eltsätt som vi ändå hoppas skall kunna undvikas. Iranhar kommit i gång med sin oljeproduktion. Det är i och för sig ett myckellovande tecken. Vi tror atl alla regimer i , oberoende av politisktförtecken, kommer alt finna det angeläget att en oljeproduktion upprätthålls.Enligt de uppgifter jag har skulle pumpa mellan 2 miljoner och 3miljoner fat olja . uppgav att produktionen lidigareuppgick till 5 miljoner fat. Del finns även en slörre siffra - 7 miljoner fat.Det är ju bara elt understrykande av allvaret om den siffra jag nämnt härskulle vara den riktiga. Defysiska föratsäiiningarna för alt nå upp till ca 4 miljoner fat med hjälpav inhemska resurser lär finnas. Frågan är alltså om den politiska viljan attgå så långt i oljeproduktion finns. Däremotär det väl inte sant, , all situationen när det gäller våroljeförsörjning inle i några avseenden har blivit bältre än vid föregåendetillfälle då vi hade problem med vår oljeförsörjning. I varje fall i ett paravseenden har förändring skett. För del första har vi fåtten utbyggnad av de svenska oljelagren. Fördet andra har vi fått en internationell organisation, lEA, med uppgift atlbland de oljekonsumerande länderna solidariskt fördela de oljetillgångar somfinns. Fördet tredje tror jag att det svenska folkets medvetenhet om problemet har vuxithögst avsevärt. Det är också en betydande hjälp. VidIEA:s styrelsemöte lade vi fram beräkningar som visar att vi skullekunna begära alt fördelningssystemet träder i kraft. Man har från IEA:s sidapekat på att det normalt finns eU stort säsongmässigt bortfall för delunder och att man därför kan ifrågasätta om beräkningsgrandenär den riktiga. Men vi är överens med lEA om att göra en utvärdering av vad somskall betraktas som normalt. Visar del sig då att det föreligger en faktiskbrist skall vi kunna tillgodoräkna oss den, i händelse av att vi senare underåret kommer att finna att en bristsituation ger oss anledning begära att IEA:sfördelningsmekanism sätts i funktion. Vihar också försökt kompensera bortfallet av Iranolja på olika sätt. a. harregeringen fört diskussioner med vissa andra exporiörländer som ,och om leveranser av råolja. Diskussionerna om etloljeavial med har fortsatt även efter bortfallet av . Vidarehar avtal om leveranser av råolja från i storieks-ordningen en miljon tonslutits av Svenska och OK. 8 protokoll 1978/79:102-103 Vårambassadör i har instruerats alt till den nya ledningen för det iranskaoljebolaget framföra vårt iniresse för snara leveranser av lätt råolja och förlångtidskontrakt. har också direkt till det iranskaoljebolaget framfört sitt iniresse för såväl spotköp som långiidskontrakt. Sammanfattningsvisvill jag säga all vi med myckel stor uppmärksamhet och med beaktande av alla demöjligheler som står oss till buds följer den här utvecklingen. Vi hänger ossingalunda åt någon överoptimism utan tar tvärtom mycket allvarligt påproblemet. Men har vi ändå förhoppningar om atl vi - med gemensammakrafter - skall kunna undvika en situation som skulle framtvinga enransonering. Vi har förhoppningen att en sådan oljebrist inle skall uppstå allverkningarna för blir sådana alt de på allvar kunde skada den svenskaekonomin. Vi tror inte heller all det kommer att ske. () kortgenmäle: Det kan möjligen vara en rolig lek all spana efter nyanser mellan OlofPalmes och min bedömning av involvering i schahens . OlofPalme log upp en speciell aspekt av della, nämligen den kritik som riktats motCarter för all Carier inte höll fast vid schahen när oroligheterna bröt ul.Kissinger och andra har sagt all därigenom undergrävs trovärdighet.Därigenom begriper och andra alt som allierad inle ärnågonting att lita pä. Detta är en katastrofal politik. Detvar mot hela del resonemanget som polemiserade. Han visade atl detvar omöjligt för en supermakt att rädda en regim som har ådragit sig folkelshal. Däremot sade inte elt ord till försvar för starkaengagemang för före oroligheterna, innan Carier släppte schahen heltenkelt. Meddet engagemanget förhåller det sig tyvärr pä del sättet att fortsatteNixons politik. Del är bedrövligt. Det är en sak som på sitt sätt naturligtvisurholkar en hel del av trovärdigheten i den profil som vill skaffa sig närdet gäller de mänskliga rättigheterna. Menlill del ämne vi skulle debattera! När det gäller och oljeberoendetsade jag all om det skulle bli elt avbrott i oljetillförseln är intenämnvärt bättre rustal än del var förra gängen. Totalt sett är det väl ändå pådel viset? Vårt oljeberoende är tyvärr detsamma . Del kanske var förnågra år sedan. Del har sjunkit till 70 96 . Det rör sig om skillnader av denstorleksordningen. Vi har kanske fått litet större bergrum att lagra olja i,vilket ger ytterligare någon veckas uthållighet eller någonting sådant. Mentotalt sett är lika sårbart nu som under mycket läng tid lidigare. Närdet gäller perspektiven och bedömningen av riskerna framöver är del viktigt altIran kan få i gäng sin oljeproduktion och har fält i gång den. sadeatt man nu producerar två, tre miljoner fal , vilket skulle varaungefär vad Bazarganregeringen hade sagt: halva den lidigare oljeproduktionen.Det är utmärkt. Men bortfallet är ändå betydelsefullt, om man inte vill gå över nivåntvå, tre miljoner fat. Det är betydelsefullt framför allt därför all del intefinns någon som tar över produktionen. törs inte fylla ut detgapet, även om det skulle kunna. Andra länder vill inte, därför att de inlevill bestämma sin oljeproduktion med tanke på vad som passar och Västeuropaulan med tanke på sina egna utvecklingsbehov. Därför måsle vi räkna med atlmöta långsiktiga svårigheter. 1det sammanhanget sade jag atl det här kastar ljus över hela den ekonomiskabedömningen. Blir det en knapphetssiluation, som jag tror, kommer det attpåverka priserna. Del kommer även av andra skäl atl bli svårare förSaudi-Arabien och andra moderata länder att hälla igen gentemothögprisländerna. Det ändrar ganska väsentligt de bedömningar som gjorts avregeringen sä sent som i budgeten och vid uppläggningen av denekonomiska politiken, där dessa orosmoln inle antyddes och rimligen inte kundeantydas. Men får vi se del här resonemanget speglat ikomplet-teringspropositionen? I så fall får vi se dä vilka slutsatserregeringen drar av det. har det inte talats myckel om nordiskt samarbete. Desto mertalades det om del här i kammaren när Nordiska rådethöll sammanträde. Särskilt betonades då den ökade betydelse som det ekonomiskanordiska samarbetet har fått. Delär naturligt att så är fallet. Våra länder är små och vart och ett av demfungerar i ett större ekonomiskt sammanhang, där särskilt banden ländernaemellan av tradition och genom likartad social utveckling är starka. Somhandelspartner är de nordiska länderna eftertraktade. svarar för ca 5 %av väridshandeln och importerar dubbelt så mycket som frånVästtyskland. Genomhandeln med länder runt om i världen är de nordiska länderna i hög gradberoende av den internationella ekonomiska utvecklingen, som också har påpekatstidigare här . Beroendet är likartat genom den överensstämmelse som finnsi våra ekonomiska syslem och de kriterier på välfärd som är gemensamma för våraländer. Denna överensstämmelse utgör i vårt förhällande gentemot omväriden etlstarkt motiv för att vi bör uppträda eniga pä det internationella planet.Frihandeln mellan våra länder är traditionell, men också utåt har vi länge haften liberal syn på handelspolitiken. Detförstärkta ekonomiska samarbete som påbörjats mellan de nordiska ländernaefter överenskommelse mellan stats- och finansministrarna kommer att få storbetydelse. De undersökningar som påbörjats om effekten i andra nordiska länderav ålgärder i elt nordiskt land visar tydligt värdet av ett sådant samarbete.Som exempel kan anföras den positiva verkan som den svenska trepartiregeringensdevalveringar har haft också pä våra grannländers ekonomi genom all vårekonomiska tillväxt gagnat också dessa länder. Mennaturligtvis är det den ekonomiska utvecklingen utanför gränser som harstörst betydelse. De nordiska länderna är kulturellt och ekonomiskt nära förbundnamed som helhet. Vi är européer, och vad som händer i berör oss påett annat sätt än händelser i andra delar av väriden. Därför måste vi alllidkänna vårt ansvar för den europeiska utvecklingen och aktivt medverka tillstabilitet i förhållandet nationerna emellan. Den säkerhetspolitiska aspektenär här viktig. får inle undervärdera betydelsen av trovärdigheten i våralliansfrihet, uppbyggd på elt effektivt och starkt försvar och därmed enviktig faktor i den mellanstatliga maktbalansen. Pädel handelspolitiska området har vi värt avtal med den europeiska gemenskapen.Det är ett avtal som ligger fast och inom vars ram våra möjligheter atl intensifierasamarbetet med är goda och måste tillvaratas. Ulrikesutskouethade för sedan tillfälle att besöka i . Vi fickgemenskapens utveckling belyst, och det är naturiigt att sälta denna i relationtill den vidare utvecklingen av våra egna omfattande, nära och varaktigaförbindelser med EG. Detär nödvändigt att en sådan vidareutveckling kommer lill stånd. Tullavvecklingenär i det slora hela slutförd med undanlag för stål och pappersmassa, ochsamarbelel har redan nu sträckts ut över nya områden. Etlnära samarbete medför emellertid atl EG:s svårigheter också blir vårasvårigheter. De stora problemen för EG-staterna utgörs av atl oljepriserna harfyrdubblats , atl råvarupriserna har stigit starkt och all konkurrensenfrån lågprisländerna har mångfaldigats. Inom EG räknar man med att exportenlill industriländerna från tredje världens länder är 2000 kommer att uppgå tillca . Industriländernas möjligheter att bemöta dennaexport fordrar en intensiv satsning på förändring av i-ländernas produklion molhögieknologiska produkter och avancerad forskning och ulveckling. Det gällerockså vårt land och bör sätta spår i vår utvecklings- och forskningspolitik,vilket lidigare här har påtalat. 1Sverige upplever vi den ökade konkurrensen särskilt på stålmarknaden. Vi hartvingats acceptera EG:s prisstabiliseringssystem, och och harriktat klagomål mot oss fören alltför stor export av tackjärn och stål. Vimåste enligl vårt avtal rätta oss efter vad andra bestämmer. Frånsett avtaletom fiske och vår associering med Euratoms fusionsforskning rör det sig för ossom utbyte av informationer och synpunkter. Någon reell möjlighet lill påverkanpä beslut har vi i allmänhet inte och kan vi knappast få med nuvarande form församarbete. Detta får dock inle hindra oss från att noga undersöka våramöjligheter att delta i det europeiska monetära samarbetet, om varsikraftträdande beslut fattades nu . EMS är en realitet, och såsom etlkuriosum kan nämnas att på priserna på sprit och tobak redannu finns angivna i den nya europeiska monetära enheten ECU. Avbetydelse är vår möjlighel att la del av den utveckling som äger rum isamarbetet mellan EG-staterna och väriden i övrigt. Varje förändring i dessa förhållanden har effektockså på vårt land. Närmasti lur all bli medlemmar i står nu , och . Givetvisbetraktar vi utvidgningen av EG med tillfredsställelse, Varje lands anslutningtill gemenskapen innebär en förstärkning av organisationen som sådan ochökardärmed underiagel fören växande frihandel och tillväxt i väridsekonomin.För vår delegation i kommer emellertid arbetsbelastningen alt öka. Justörre EG blir, desto svårare och mer betydelsefullt blir det alt följa vad somhänder. EGhar utsträckt siu samarbete, inte bara i form av att nya medlemsansökningarbehandlas. EG harockså gjort nya överenskommelser på handelsområdet med USAoch , vilka kommer alt få betydelse också för vårt land. Ävenöstländernas iniresse av den ekonomiska gemenskapen har ökat.Grundinställningen från dessa länder lill EG var från början ett klartavståndstagande. EG ansågs medföra en förstärkning av NATO ochmonopolkapitalismen. En förändring har emellertid skett, och Comecon har gåttmed pä all förhandla med EG på politisk nivå. EG har därmed nått ytterligareetl stycke på vägen atl från alla håll accepteras såsom en ekonomiskt ochpolitiskt viktig faktor. Utökade förbindelser med bl. a. visar alt dentidigare hårda Moskvalinjen har mjukats upp bland vissa stater. Den s. k.utrikesministern i EG:s planläggande och utövande organ, ,besökte , och detta besök kommer att följas upp av nyakontakter för ett handelspolitiskt närmande mellan EG och Comecon. Kanske kandetta medföra atl vissa vänsterkrafter i vårt land vågar betrakta EG såsom enramsren realitet. Detfinns orsak anta att det ökade öslstatsiniresset för EG bl. a. beror pä dekontakter som har tagils mellan och . Mellan dem slöts ett formelltavtal innebärande ett accepterande av principen om mest gynnadnation och en uttalad vilja från sida att öka handeln med såalt denna når samma omfattning som handeln med nu viktigastehandelspartner. Intressanti det sammanhanget kan kanske vara alt i samband medundertecknandet av avtalet påpekade att har godtagit integrationen av deeuropeiska staterna och ser denna integration såsom en viktig faktor istärkandet av världsfreden. Delär emellertid inle bara österut som EG har vidgat sin intressesfär. Av storbetydelse för vårl land kommer atl bli uppföljningen av Lomékonven-tionenmellan EG och de s. k. ACP-länderna, de 55 i , ochStilla havet. Här rör det sig inte om bistånd i traditionell svensk mening.Lomékonventionen syftar lill en omfattande utveckling av industrielltsamarbete mellan EG- och ACP-staterna på alla tillhörande områden såsom handel,teknologisk utveckling, forskning, utbildning, marknadsföring och satsning päindustriell uppbyggnad.