prot · G209166 · 1978-12-31 00:00:00 — Vilka normer skall vi kunna överbringatill de många? Det vi känner till är de spelregler som vi har fött genom denkristna livsåskådningen. Man har inget annat att ge. Ofta sägs del att en avorsakerna lill all skolan har misslyckats är att man har tagit bort den kristnalivsåskådningen och de regler som fanns i den, och man har inte gett eleverna någontingannat i stället. Jag citerar från vårreservation: "Omen inre förändring skall ske måste enligt utskottets mening undervisning ochfostran bygga på en 'codex ethicus' som ger fasthet och mening både åt skolanoch åt samhället. har liksom tidigare lill uppgift att angeriktlinjer för hur en sådan codex ethicus i praktiken skall utformas," Omdet är som skall ge de riktlinjerna måste man också klargöra vilkanormer del är man vill ge åt ungdomarna." All lära sig följa sitt samvetesröst måste vara en hörnsten i den skolans etiska fostran som tidigareformulerat så: 'respekt för sanning och rätt, för människans egenvärde och förmänniskolivels integritet.' Dessagrundläggande etiska värden måste stärkas, byggas under och förnyas.Kristendomen med bl, a-, tio bud och utgör grundvalen förvästerländsk kultur, vår människosyn och vår demokratiska livssyn. Därförär det viktigt att den nya läroplanen ger rum för en gedigen undervisning 'isvensk tradition med i centrum', vilket också framhålls ipropositionen. Trots detta för religionskunskapen enligt propositionen inteden ställning som är nödvändig or.i en inre förändring skall ske och omeleverna skall fö tid alt stanna inför det som statsrådet aktualiserat: 'Det ärviktigt att elevernas frågor om liv och död, mening och meningslöshet verkligentas upp av skolan och inte skjuts undan lill del man inte hinner med.' Engrundlig kunskap i del som kristendomsämnet tidigare inrymde böreftersträvas." Vidare säger jag så här, och del vill jag understryka: "Den kristna trons etiska och moraliskalivssyn skall inte tvingas på någon ulan positivt erbjudas då unga människorbehöver ledstjärnor för all hitta rätt." Närjag underdel haft skolklasser här har jag funnit att man, om manbara vill, kan aktualisera dessa frågor. Många ungdomar har tagit upp dessa saker. Särskilt gripen blev jag när en 18-ärigflicka härifrån -jag skall inte ange vilket politiskt parti hon varengagerad i - med tårar i ögonen frågade: När skall ni politiker lära oss vadsom är livels mening? Vi måste alltså lära oss all förslå vad eleverna har altbrottas med, vad det är som rör sig innerst inne hos dem. En ständigtåterkommande fråga är: Vad är meningen med livet? När man undervisar i skolanskall man ju kunna hjälpa dem på det här området. Reservationen3 gäller den andliga vården. Jag anser att denna är så viktig, därför attungdomen alltjämt brottas med andliga frågeställningar. Den andliga vården inomskolan bör ges ett större utrymme. Det finns också exempel på goda lokalalösningar på detta område. En mer positiv skrivning från utskottets sida skulleha kunnat inspirera till fler lokala lösningar på det här områdei. Vivet att del går en självmordsvåg över vårt land. Många skolungdomar, somär ensamma med sina problem, berörs. fanns i ruta, där det berättas om hur en 14-åring skriver lill tidningens redaktöroch ber om hjälp. Han känner alt han inte orkar leva längre och han måsle föhjälp. Av olika anledningar upplever han livet som svårt. Mångaungdomar för tack vare den kristna upplevelsen och livssynen samt dekristna normerna hjälp alt leva. Jag har den här helgen träffat ungdomar somtidigare varit utslagna, som har misslyckats. De var nu så glada över all jusikontakten med den kristna tron hade hjälpt dem att bli rehabiliterade, så attde kunde börja leva ett människovärdigt liv igen. Det är alltså väldigt viktigtatt de här frågorna försin rätta plats i skolan och att de ges bästa möjligautrymme. 9596 av människorna i vårt land tillhör statskyrkan eller olika frikyrkor. Fråndopdagen lill begravningsdagen vill man ofta på olika sätt ha med det kristnainslaget. Därför är del svårt att förstå varför man i ulskottei är så snål medutrymmet och med sina uttalanden när det gäller den kristna livsåskådningensstora betydelse. Jag vet alt man upplever en konfrontation här-del är ingen idéall förneka det. Även människorna ute i landet upplever en konfrontation mellanolika ideologier. Vi menar ofta alt vi är fria närdet gällerlivsåskådningsfrågor, men på vissa områden håller vi faktiskt på att bliateismens föngar. Jagär glad över den aktivitet, inte minst inom frikyrkan, som har utvecklats ochdär man följer hur vi politiker behandlar dessa frågor. Del kommer säkert altredovisas på olika sätl. Med del sagda yrkar jag bifall till alla de reservationer där mitt namnfinns med. LINNEAHÖRLÉN (fp) kort genmäle: När del gäller den andliga vården vid våra skolor håller jag med SvenJohansson om att den lämnar en del övrigt att önska. Jag tror emellertid inteatt det är möjligt all finna en lösning med hjälp av nya riksdagsbeslut.Möjligheterna till hjälp är i hög grad beroende av personlig utrustning. Iblandkan en kurator eller en sjuksköterska vara till god hjälp, ibland en förståendelärare. Det goda samarbete mellan föreningslivet och skolan som vi hoppas påbör också kunna ha något all ge då det gäller att hjälpa elever med problem pådet andliga området. 1 reservationen framhålls också att det härvidlag finnsexempel på goda lokala lösningar. Jag tänker då på skolevangelister som jag harpositiv erfarenhet av. Jagtror alt del är viktigt all kyrkor och samfund slimuleras till att ta initiativi denna riktning. Där finns möjlighet till en utbyggnad av den andliga vårdenvid våra skolor. arbetar aktivt föratt bygga ut den häromsorgen. Sånågra ord om reservationen 2 som handlar om skolans normgivning. Jagsympatiserar starkt med dess uttalade krav på att skolans undervisning ochfostran skall bygga på en codex ethicus. I sill tillkännagivande, med anledningav bl. a. den motion av som ligger till grund för reservationen,har också utskottet hänvisat till del arbete som just med den här inriktningenbedrivs inom departementet. 1den skrift, Skolan skall fostra, som den s. k, normgruppen har arbetat frambetonas starkt behovet av gemensamma moraliska grunder för såväl skolans världsom vuxenvärlden. Jag citerar ur skriften i fråga, s. 38: "Denmoraliska grund som vi vuxna då har att utgå ifrån är den humanistiska, dvs. tron på människans egenvärde. Dennagrund är den enda möjliga att arbeta efter i en humanistisk skola, som skallverka i ett pluralistiskt samhälle. Vi måste arbeta tillsammans utifråntänkesättet att det finns en allmängiltig moralisk grund. Den grundläggande ncrm somvi här har betecknat som princip nr 2 k.Gyllene regeln : 'Allt vad ni vill alt människorna skall göra mot er, detskall ni göra mot dem, ty detta är summan av lagen och av profeternasundervisning.' Denna 'normernas norm' har en vidare innebörd än attsöka minska lidandet i världen. Vi tror dock att den sistnämnda ärlättare för barn och ungdomar att förstå." Innehållsmässigtråder alltså stor samstämmighet mellan reservationen och den skrift utskottethar hänvisat till. Personligen instämmer jag helt i kravet på normer i skolan.Det som för min del har gjort det omöjligt att underteckna reservationen är detmest konkreta innehållet i den, nämligen kravet för ämnetreligionskunskap. Under propositionsarbetei har jag haft möjlighet alt följaoch diskutera innehållet i propositionen och har också accepterat lidsramen förämnet religionskunskap. Att då under utskollsarbetet reservera sig mottidsramen skulle ha inneburit ett brott mot den codex ethicus som ireservationen efterlyses som vägledning för skolans fostrande gärning. SVENJOHANSSON (c) kort genmäle: Beträffande den andliga vården sade jag att del på skolans område börfinnas sådana som kan möta ungdomar som har andliga problem. Del kan vara enlärare eller en kurator. Men det är aldrig lyckligt när en ung människa som harandliga problem möter någon som har en ateislisk åskådning. Jag har talat omlokala lösningar och vet att man faktiskt har hittat vägar. Därför kunde,enligl min mening, regeringen och ha visat sig mera positiva. Närdet sedan gäller normerna frågade jag: Vilka normer är det vi skall ha in i denskrift som åberopar? Hon talarom humanismen,och jagskullevilja fråga: Var härden sin källa? Ärdet inte så att del vi nu har,det harkommit från grundboken. De är just de normer - du skall icke stjäla, duskall icke dräpa osv. - som är gångbara. Därför vet jag att människorna utanfördetta hus inte är tillfredsställda med den utformning som utskottets förslaghar fått. Jag har inte sagt i reservationen att del behövs mer lid, utan jaghar talat om innehållet - all det klart och tydligt skall redovisas vilkanormer vi har och vilka ledstjärnor vi kan ge unga människor. LINNEAHÖRLÉN (fp) kort genmäle: Närdet gäller humanismen som utgångspunkt i resonemanget i Skolanskall fostra sade man också där att den hade sin grund i det kristnatänkesättet. Det hänvisas också till den Gyllene regeln, som ju hör hemma iBibeln. Vadsedan gäller den andliga vården trorjag att det som vi har att göra är attrealisera de möjligheter som finns inom de ramar vi har bestämda. Ipropositionen och utskottsbetänkandet hänvisas hela liden till det gamlaSIA-beslutet, där vi har siktat på ett förbättrat samspel mellan olika krafteri samhället för att hjälpa ungdomarna lill rätta också i det här avseendet. Manhar inte minst räknat med det samarbete som kan ske med föreningar -framförallt samfunden är intressanta i det sammanhanget. Jag hoppas personligen på ettutökat samarbete på den här punkten, ett ökat ansvarstagande från kyrkor ochsamfund när del gäller att inom skolans värld ge unga människor den andligavård de behöver - något som vi alla är ense om. SVENJOHANSSON (c) kort genmäle: Med det uttalande som nu kan hon ingenting annat göra än rösta på reservationen 2. Den kräverinte mer tid, men den kräver ett klart uttalande om vad del är för normer ochriktlinjer vi vill ge åt ungdomar. Jag kan i allt väsentligt och i tillämpliga delar ansluta mig lill detsom här har sagt, men jag vill ändå fö göra ett par kommentarer.Jag börjar med att säga några ord om den andliga vården, som också jag finnerangelägen och viktig. På den punkten kan jag bara uttala min tillfredsställelse överdel som utskottet har skrivit och med den tolkning av Nr 166 del som härhar gett - inte minst i den senaste repliken. Tisd'ieen den Jag fick i ettsamtal med representanter för i första hand r ig-ig - men andravar också närvarande - frågan om det var möjligt för församlingarna altla initiativ på det här området. Med hänvisning till f äronlan för SIA-beslutet bejakadejag del och menade alt det är önskvärt all församlingar, samfund och kyrkor här tarinitiativ för all ställa sig till förfogande och att man i samråd medskolledningarna skulle kunna finna former för mer aktiva Det måslenaturiigtvis alltid vara skolorna som - under de former som är normala i dettasammanhang - har den avgörande rätten att besluta hur man skall utforma denandliga vården på skolan. Sedanvill jag gärna, när del gäller det som sägs i reservationen 2 om en codexethicus för skolans etiska fostran, utgå från del citat som vi fick från SvenJohansson. När skall ni politiker lära oss vad som är livets mening, som en ungflicka hade sagt. Det skall väl inte vara genom något riksdagsbeslut som denna kunskap. Jag har svårt att tro att skulle mena det. Detär också klart utsagt i den skrivning i propositionen som har upprepats både iutskottets betänkande och i den aktuella reservationen alt det är elevernasfrågor om liv och död, mening och meningslöshet osv. som skall tas upp iskolan. Vikten av att detta behandlas understryks, men samtalet måste utgå frånelevernas frågor. Det skall inte vara så att vuxna människor undervisareleverna om detta. Också betonar att denna etisk-moraliskalivssyn inte skall tvingas på någon utan det skall positivt inbjudas lill endiskussion, och jag vill kraftigt understryka det. Ocksåi normskriflen Skolan skall fostra, som jag varit glad ål att fö sända ut lillskolorna, inbjudes till samtal, till ett gemensamt utformande av normer både påett konkret plan, dvs. när det gäller hur man vill leva tillsammans i skolan,och i ett vidare sammanhang, när det gäller vilka normer och värderingar-vilkencodex ethicus-man menar bör vara vägledande för livet. Jag Iror att det ärviktigt all politiker med olika livsåskådning, inställning och tro, personligenkristna människor och andra, deltar i de samtalen som förtroendevalda, somskolansvariga och som föräldrar osv. Mendetta för inte komma uppifrån. Jag har alllid betonat och ser det som enoerhört väsentlig del av arbetet med utformandet av normer att de människor somlever och arbetar tillsammans i skolorna gemensamt skall söka sig fram tilldetta. Jag finner att normskriften ger en värdefull utgångspunkt härför. Denmåste kompletteras på många sätl, kanske inte minst genom att människor som har"troll sig fram" lill en personlig uppfattning deltar i samtalen. Vidarevill jag understryka vad jag saknar i reservationen och kanske även i den förda debatten, nämligen del som skymtade i det citat från normskriften som anförde och som gäller vår pluralistiska situation. Denna har understrukils särskilt och i viss mån komplicerats av det faktum alt människor av annan härkomst än den svenska, med bakgrund i andra kyrkor än de som tidigare haft stort utrymme i , nu skall delta i 111 Vi har en ny uppgift framför oss, en mera komplicerad och krävandesådan, som dock är en utmaning lill oss alla att vidga vår egenorientering och all Också erbjuda eleverna en breddad orientering och attgemensamt söka oss fram till nya värderingar som vi kan vara ense om. SVENJOHANSSON (c) kort genmäle: När det gäller bedrivandet av den andliga vården menar jag attsamfunden och hemmen, där det är möjligt, skall vara med. Men jag tror att delskall finnas en möjlighet härtill också på skolans område. Vad jag inte riktigtförstår i dagens situation är att många fler människor än tidigare brottas medandliga problem men har myckel svårt att vända sig till kyrkorna och samfunden.Utanför dessa kommer de dock. Kanske de liknar , som är omtalad iBibeln - han som litet anonymt bar fram det som tyngde honom såmycket. Detta upplever också eleverna i vår skola. I detta avseende är vi intefärdiga utan har ett stort område alt läcka. Kanskebehöver vi mera av denna möjlighet. ringde en ungmänniska från en skola, där det gått en teaterpjäs med scener från ettväckelsemöte, med en blandning av hallelujarop och svordomar och andra grovaord. Hon var mycket ledsen över det som hon hade upplevt. Hon hade då behövtnågon på skolans område som hade kunnat förklara varför man spelade så här ochvarför det överhuvud taget görs sådana här-som jag tycker - övertramp. Närdetsedan gäller att ge ungdomarna livets mening, så har jag mött tusen och återtusen ungdomar i skolåldern, och jag har sett att en klar bibelkunskap, där manpekar på det som är evangeliets kärna, har hjälpt dem att finna livets meningoch hjälpt dem att bli lill glädje och nytta här i livet. Beträffandepluralismen -om man låter uttrycket få den vanliga innebörden -så vet jag attvi lever i ett pluralistiskt samhälle. Men det kan man inte driva hur långt somhelst. Skulle man på skolans område driva pluralismen till dess yttersta gräns,så bleve del besvärligt. Detär inte svårt att möta människor som kommer från andra länder med andrareligioner - vi upplever ju det så ofta - utan vi kan möta dem på deras plan. Viskall erbjuda evangeliets rika innehåll, men vi skall inte tvinga det på någon. Jag kommer att beröra några avsnitt i propositionen - det gällertekniken, lärarlillgången därvidlag, musiken och arbelslivsorientering-en -samt säga några ord om teckenspråket. 1den nuvarande läroplanen ingår teknik som tillvalsämne. 1 regeringens förslaglill läroplan föreslås en utökad undervisning i ämnet. Det föreslås också bliobligatoriskt för alla elever. Samtligaremissinstanser har varit eniga om att ämnet teknik kommer att ha storbetydelse i framtidens skola. anser att det föreslagna ämnetteknik inte skall fö en teoretisk prägel. Det är tvärtom avsikten, fortsätterSÖ, att tekniken skall ge en för eleverna verklighetsanknutenpraktisk-laboraiiv undervisning. Beträffandeundervisningen i teknik har både elevers centralorganisation ochElevförbundet i sitt remissyttrande över läroplansförslagpekat på riskerna för teorelisering av ämnet. Föredraganden har sökt beaktabehovet av alt ge den tekniska undervisningen en praktisk inriktning. Jag villunderstryka delta ytteriigare. Avgörande härvidlag är dock rekryteringen avlärare, vilket föredraganden avser au la upp i samband med behandlingen avlärarulbildningutredningens förslag. Delta verkar vara i senaste laget, då viredan i dag har ont om lärare i teknik. Jagvill redan nu framhålla all om teknikundervisningen skall fö den praktiskaförankring som rnånga efterlyser är det nödvändigt all man i största möjligautsträckning försöker engagera lärare med praktisk erfarenhet. Detta skeddeunder för den yrkesinriktade undervisningen i . Dessalärare harsedan erhållit fortbildning för undervisning i matematik,tillvalsämnet teknik och fysik eller kemi. Då lärarfrågan för den obligatoriskaundervisningen i teknik ytteriigare övervägs finns det all anledning all prövafrågan om denna typ av rekrytering bör återinföras. Jag vill erinra om degrupper av lärare i yrkesinriktade och praklisk-esteliska ämnen som finns atttillgå. Det är yrkeslärare och det är lärare i trä- och metallslöjd. socialdemokratiska motionerna 2606 och 2535 föreslås mot denna bakgrund skall försöka tillvarata den här samhällsresursen , och i vårreservation nr 14 har vi också poängterat betydelsen av att man får lärareomedelbart vid starten enligt den nya läroplanen. Vi säger i reservationenföljande: "Om genomförandel av utredningens förslag skall inväntas innanen utbildning av lekniklärare kan påbörjas finns risk föratt behöriga lärareinte finns att tillgå, vilket kan innebära betydande risker för attundervisningen inte för den starka praktiska prägel som utskottet förordar," Likaledesär del fara för att en väldigt god tanke och ett gott beslut inte leder tillden goda början som det innebär all ha lärare som kan ämnet. Jag yrkarbifall till reservationen 14. Närdet gäller musikämnet är vi undrande inför regeringens förslag att minskaantalet musiklimmar från tre lill två på högstadiet. Vår tveksamhet grundar sigfrämst på alt det inte finns något som helst underiag för en sådan minskning.De brister som onekligen finns i skolans musikundervisning torde inte bero på bristandeintresse bland eleverna för musik, sång och dans. Musikintresset är kanskesärskilt uttalat bland ungdomsgrupperna, även om den utpräglat kommersiellamusiken här utövar ett starkt inflytande. Tillströmningen till skolansfrivilliga musikundervisning, kommunala , studieförbundensstudiecirklar och konsertverksamheten vittnar likväl om ett stort och levandeintresse hos dem för musiken. Detär mot denna bakgrund enligt vår mening allvarligt alt ulan någon egentligprövning minska elevernas tid för obligatorisk musikundervisning, även omförslaget är kopplat till en ökad lärarutbildning -en intressant rockad 8 protoknll 1978/79:166-167 medtanke på att förändringen också innebär ett ökat behov av lärare inom ettområde som kännetecknas av stor brist på utbildad personal. Enligt vår meningborde förslaget först ha föregåtts av en analys av problemen imusikundervisningen och orsaken till desamma. Däri borde ha ingått frågan om enannorlunda kursplan, som bättre tillgodoser elevernas intressen. Enförsöksverksamhet med musikundervisning i andra former borde ha legat tillgrund för ett förslag, I många skolor fungerar musikundervisningen bra, t, ex.integrerad med andra ämnen i lemaprojekt. I vissa fall har man lokall funnitanledning all öka lärartilldelningen ur förslärkningsresuisen, vilket ligger ilinje med den behovsinriklade resursstyrning som nuvarande statsbidrag byggerpå. På grund av att läroplanen måste beslutas i ett sammanhang är vi docknödsakade att gå med på den här minskningen, men vi vill understryka alt lägetför ämnet musik måste utredas. Man måste se till alt det finns andramöjligheter all klara av musikämnets problem än de som föreslås ipropositionen. Delta har vi också påpekat i ett särskilt yttrande. Ettökat inslag av samhällsorientering utgör också en stark del av den nyapropositionen. Ökad arbelslivskonlakt, studiebesök, medverkan i undervisningenav dem som är anställda ute i arbetslivet saml elevernas medverkan i skolansarbetsliv är viktiga förutsättningar för att förbättra elevernasarbeislivsorientering. För alt eleverna kritiskt skall kunna diskutera arbetslivetsförhållanden krävs dock även att olika aspekter av arbetslivet ges ökat utrymmeinom olika ämnen, så att eleverna blir medvetna om alternativ ochförnyelsemöjligheter. Jagvill betona att arbetslivsorienteringen syftar till att ge eleverna kunskaperoch insikter om förhållandena i arbetslivet och om löntagarrollen. Könsrollerna- också i skolans eget arbetsliv - bör bli föremål för kritisk analys ochdiskussion. Arbetet i skolan skall syfta lill att det skall bli möjligt föreleverna att i vuxenlivet delta iarbeislivel men också lill att påverka derasframtida utveckling och därrned också samhällets. Arbeislivsorienteringen måstedärför integreras med andra ämnen, vilket kräver alt det ämnet bereds utrymmemed mål, huvudmoment och kursplaner utformade, men det behövs likaså enfortbildning av lärare. Då verksamheten utvidgats och getts en mer permanentkaraktär bör anvisningar om kvaliteten i verksamheten också utfördas. Denna bördessutom ingående utvärderas, vilket inte alls förefaller vara fallet . Ettstort ansvar för att förbättra kvaliteten åvilar också de fackligaorganisationerna. Detta innebär bl. a. alt medlemmarna i fackliga organisationermåste informeras om behovet av att medverka i elevernas arbetslivsorientering.Sådana frågor bör diskuteras i planeringsråden för samverkan skola-arbetsliv,de s. k, SSA-råden. Det finns således genom SSA-råden möjligheter att bearbetaföretagen och på så sätt skaffa fler platser för den praktiskaarbeislivsorienteringen. Råden har också en betydelsefull uppgift när delgäller all bevaka att den praktiska arbeislivsorienteringen får den kvalitetsom eleverna har rätt lill. Vi har i ett särskilt yttrande framhållit alt ominte tillräckligt många platser för den praktiska arbeislivsorienteringen blirtillgängliga - i den utsträckning som skolan kräver - så anser vi aUlagstiftning måsle tillgripas. Ivad det gäller teckenspråkets roll i skolan, herr talman, har dennafråga tagits upp i några motioner. a. har jag själv avgett en motion iärendet. Föredragande statsrådet framhåller att utredningen om integration avhandikappade elever i det allmänna skolväsendet behandlar frågan f n. Jag förväl nöja mig med del svaret. Jag vill dock betona alt teckenspråket är enviktig del i skolans roll för de elever som är berörda därav, och jag vill nubara säga alt det är en väldigt viktig fråga. Med det här anförda vill jag yrka bifall till samtligasocialdemokratiska reservationer och i övrigt till utskottets hemställan. LINNEAHÖRLÉN (fp) kort genmäle: Jag vill bara säga alt jag är lacksam över att utskottet inte har gjortnågot uttalande om lagstiftning när del gäller anskaffning av platser lill denpraktiska arbetslivsorienteringen. Närdet gäller de reservationer som berörde trorjag att det endast ärreservation nr 14 som inte har behandlats i debatten. Jag vill i frågaom denna reservation bara hänvisa till vad utskottet har sagt: "EftersomLUT 74:s mest genomgripande förslag rör utbildningen av lärare för grundskolan- även utbildning av lärare i slöjd för behov - är del enliglutskottets mening naturligt alt frågan rörande lärarutbildning för undervisningi ämnet teknik behandlas i samband med ställningstaganden till utredningensförslag och inte behandlas isolerat.