prot · G20945 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:45 §1 Justerades protokollet för . Fredagen den 1 december1978 Meddelandeom val av en ombudsman §2 Meddelande om val av en ombudsman Jagfår meddela alt vid början av kammarens sammanträde onsdagen den 6 decemberkommer atl anställas val av en ombudsman. öm åtgärder för attbevara områden av betydelse för del rörliga friluftslivet § 3 Om åtgärder för attbevara områden av betydelse för det rörliga friluftslivet Bostadsministern erhöll ordet föratt besvara (vpk) anmälda interpellation,1978/79:69, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder för attskydda naturområdet i och andra för del rörligafriluftslivet betydelsefulla områden från naturförslörande ingrepp. Envikiig del av arbelel i den fysiska riksplaneringen är att ge erforderiiglskydd åt de områden som avses bli utnyttjade för det röriiga friluftslivet.Inle minst i storstadsområdena ärdet en angelägen uppgift att vid denöversiktliga planeringen reservera mark för det rörliga friluftslivets behov. Jagdelar den uppfattning som kom till uttryck i dåvarande regeringsbeslut förStockholms län i febmari 1975 med anledning av arbetet under programskedet iden fysiska riksplaneringen, nämligen att behovet av rekreationsområden förbefolkningen i är belydande. Inom de naturområden som ärav intresse för friluftslivet och där det finns andra motstående önskemål ommarkanvändningen bör en planering ske som beaktar de överväganden somgörs inom ramen för regionplaneringen. De områden som avses bli utnyttjade förfriluftsliv m. m. bör ges ett långsiktigt skydd aniingen genom tillämpning avnaturvårdslagens beslämmelser eller i form av en fastställd generalplankompletterad med erforderiiga förordnanden enligl naturvårdslagen. EftersomTore väcker frågan om expropriation av Ersiavik, som f ö. harklassificerats som ett riksintresse fördel röriiga friluftslivet och lill endel även för kulturminnesvården, vill jag göra några klarlägganden. Någrajuridiska hinder för expropriation föreligger inle. I expropriationslagenfinns regler om rätt till expropriation för naturvårds- och fritidsända- ömåtgärder för att bevara områden av betydelse för det rörliga friluftslivet Enligl förarbelenatill expropriationslagen bör emellertid mark för del rörliga friluftslivet lasi anspråk genom expropriation först sedan andra möjligheter all säkerställamarken för del röriiga friluftslivets behov har prövats och befunnits varamindre lämpliga. Enligtvad jag erfarit under hand kommer i all prövagrusiäklsärendena . Samhälletsställning gentemot markägare som söker täkltillslånd har stärkts genom deändringar som gjordes 1973. Rätten lill ersättning ätmarkägaren för vägrat täkttillsländ slopades i princip. Det problem som ToreClaeson tar som utgångspunkt för sin interpellation uppstår således endast isådana fall då ett täkltillslånd skall bedömas enligl den lagstiftning somgällde före . Fleraremissinstanser har i samband med planeringsskedet i den fysiskariksplaneringen pekat pä behovel och betydelsen av hänsynsregler i olikaspeciallagar för all tillgodose naturvärdens, friluftslivets och kulturminnesvärdensintressen. Dessa frågor övervägs inom regeringskansliel. Utgångspunkten förövervägandena är atl ett ökat allmänt hänsynstagande lill naturvärdens,kulturminnesvårdens och friluftslivets intressen bör komma till Slånd inom olikanäringar. (vpk): Jag ber atl fö lacka bostadsminislern för svaret pä interpellationen. Jagnoleraralt bostadsministern serdet som angelägel -och det harjag inte betvivlat-all man reserverar mark fördel röriiga friluftslivets behov. Vidare noierarjag all del område som del här närmasl gäller och som har föranlett mininterpellation har klassificerats som ett område som har riksintresse för detrörliga friluftslivet och till en del även för kulturminnesvården. Som framgårav interpellationssvaret kommer ärendet atl prövas av någon gångi börian av . Somockså har uppmärksammals i svaret på interpellationen föreligger här ellproblem, och del sammanhänger med de ändringar som gjordes i naturvårdslagen år1973, varvid rätten lill ersättning ål markägare för vägrat täkltillslånd iprincip slopades. Jag skall återkomma lill delta. Slutligennoterar jag med tillfredsställelse vad som sägs i svaret när det gäller attlillgodose naturvårdens, friluftslivets och kulturminnesvårdens iniressen.Frågor som sammanhänger med dessa intressen övervägs inom ochär följaktligen föremål för en viss översyn. Jag avvaktar med inlresse deinitiativ och förslag som kan komma alt framläggas i del avseendel. Bakgrundenlill min interpellation är, som också framgår av interpella-tionsiexien, Nackakommuns problem när det gäller alt slippa en oönskad grusiäkl och bevara ett avStockholmsregionens största friluftsområden. Del gäller del s. k.Erslaviksområdei, elt privatägt, myckel stort område som gränsar tillStockholms kommuns marker inom Nackareservatel. På kommuns markerligger den välkända Hellasgården, och området är ett av de mest utnyttjadenärrekreationsområdena i . Ägarentill Ersiavik ansökte - alllsä ett är före ändringarna inaturvårdslagen avseende ansökningar om s. k. täkitillstånd - om rätt alt öppnagrustäkt mitl i hjärtat av Erslaviksområdei. kommun motsatte sig då eniglplanerna. meddelade emellertid atl man ämnade ge sittlillstånd. Man menade atl ell avslag skulle bli alltför kostsamt för staten.Även läl förstå att den kunde förväntas lämna medgivande till denbegärda grusläkien. Molden bakgrunden och med ambitionen atl söka undvika takten inledde kommunöveriäggningar med markägaren, och godkände kommunfullmäktigesmajoritet, mot vpk:s röster, en överenskommelse. Enligt denna överenskommelsegaranterades ägaren viss begränsad grusiäkl. kommun skulle, ulöver denersättning från staten med 1 milj. kr. som förutsattes, ersätta markägaren föratl han avstod från rätten till ersättning för vägrade täkltillslånd. Iöverenskommelsen sades vidare alt denna träffats på naturvärdsverketsinitiativ. Eltöverklagande av kommuns beslut om avtalet ledde inte till någon ändring,ulan avtalet vann laga kraft i oklober 1977. En vpk-motion om möjligheten tillexpropriation av Ersiavik behandlades sedermera av fullmäktige. Motionenstöddes av socialdemokraterna men avslogs av den borgerliga majoriteten.Markägarnahar nu gjort gällande alt avlalel inle längre är giltigt,och ärendet som sådant ligger , som också framgår av interpellationssvaret,hos . I dagens läge kräver markägarna ännu större eftergifter frånkommunens sida, 3 milj. kr. har nämnts i sammanhanget, eller alt man skall föta upp grustäkter i full skala. Avlänsstyrelsens behandling av ärendet har hillills kunnal utläsas atl man inteär främmande för att både ge tillstånd lill en väldig grusiäkl i Ersiavik ochsamlidigt göra resten av områdei lill naiurvärdsområde. Dehär förhållandena kan beskrivas på olika sätt. har i DagensNyheter beskrivit förhållandena pä elt litet ovanligt säll, och jag skulle,herr talman, vilja ta i anspråk för att läsa upp Sagan omprinsessan och smaragdgruvorna, som har varil publicerad i . Delär en berättelse om vad hon kallar Hårdnacka med ägaren av Ersiavik, afPetersens, i huvudrollen. "Delvåren gången rik prinsessa som bodde i ett vackert slott nära den lilla bynHårdnacka i landei Jäiiebra. Sedan urminnes lider hade prinsessans släkt därägt och vårdal vida irollskogar. I prinsessans skogar fick älvorna med hjärtanslust hälla fester lill Näckens musik. Alla djuren strövade frill omkring ochhittade där de saftigaste beten. IHärdnackas irollskogar fanns stora skaller gömda. Där fanns de mest gnistrandesmaragder som enligl tidens sed brukade pryda gator och infallas i väggarna iJättebrabornas palats. För i Jäitebra hade alla det jätlebra. Prinsessanssmaragdgruvor skulle göra henne så rik att hennes småprinsar slapp gä medtiggarstaven, när en gång hennes tid var ute. Landei hade de senasleåren genomgått slora omvälvningar och nya lagar ömåtgärderför atl bevara områden av belydelse för det rörliga friluftslivet 0/77åtgärderför alt bevara områden av betydelse för det rörliga friluftslivet hade stiftats av Kejsaren,som inte längre hade kvar samma släktkänsla som . Nuhade Kejsaren beslutat atl Prinsessan inte längre själv fick bestämma över sinavidsträckta ägor. Kejsaren hade också bestämt atl inga smaragd-gruvor skulle fäsarga irollskogen eller försiöra sä natursköna trakter. Del tyckte folket varjätlebra. Kejsarentillsatte en särskilt verk, Skönhelsverkel, som skulle säga nej! lill alla som ville försiöra naturen. Del var jätlebra. MenKejsaren vågade inle behandla släkten hur illa som helst. Till tröst skullePrinsessan fö några säckar guld, ja nästan lika myckel guld som smaragdgruvornaskulle skänkt henne. Deltyckte Prinsessan var jätlebra, och så åkte hon lill Skönhelsverkel i sinstörsta landa för atl hämta sina guldsäckar. Mennär Prinsessan hade bundit sina hästar vid Skönhelsverkels port, blev hon mäktaförvånad. Ul pä trappan kom ellsändebud och ropade; - DyraPrinsessa, vissl säger vi nej! och åter nej! i våra hjärtan. Trollskogarna för inle skövlas! Men våra munnar säger ja, ja, för Kejsaren har inte gett oss något guld all belala dig med! IHärdnackas provinshuvudstad hade Kejsaren också utnämnt några småbröder altvaka över alt alla skötte sig. Kejsarenhade lovat all småbröderna skulle fö fatta alldeles egna beslut, om de bara komihåg två saker: de fick inte trotsa Skönhelsverkel, och de måste alllid följaKejsarens lagar, så skulle allt gå dem väl i händer. Prinsessangick till småbröderna för all be om råd,och de lovade att fundera på saken ochinkallade rikets visa män för all lösa delta jättesvåra problem. IHärdnacka skramlade nu folkel med vapen. De röt och mullrade för de ville inteha sin trollskog förstörd. Mestmullrade Mun viljorna, en folkgrupp som kallades så för all de pratade mycketoch gjorde vad folkel ville. Alla mäktiga Munviljor var män. - Härmåste lill list, tänkte de, för alt förhindra smaragdgruvor i irollskogen. Delockade Prinsessan lill sig, smickrade henne och lovade henne genast en påseguld och äriigt understöd, om hon städade efter älvornas fester och kanskeockså en lilen, liten smaragdgruva lill husbehov, bara hon lovade alt inieförsiöra naturen. Prinsessan blev så smickrad över erbjudandet alt hon genastgick med på avlalel. Meni Härdnacka fanns ViPåKanter - förrädare som alltid ville försiöra allting ochsom bara gnällde över allt som var jäitebra. ViPäKaniernaskvallrade om Munviljornas avtal med Prinsessan för Efterrätten, Kejsarens ochsmåbrödernas pedantiske gamle onkel. Och del log så lång lid för Efterrättenatt länka igenom, om Munviljorna hade rätt att på egen hand göra avtal medPrinsessan, atl Prinsessan somnade. Hon drömde de rysligastemardrömmar om småprinsarnas framtid. när hon vaknade sa hon: -Jag har ångrat mig! Jag vill inte ha Hårdnackas guld och jag länker inle städaefter älvorna! För hon visste ju au hon hade Kejsarens lagar på sin sida ochkunde göra vad som föll henne in. MenMunviljorna i Hårdnacka stod fast. Prinsessan måste vissl ta emot guldpåsen!Och hon måsle vissl städa! Och ta emot deras rundhänta årliga underhåll. Dåskrattade Prinsessan och alla Munviljorna stod som försmådda friare och kved. återstod bara Kejsarenau vända sig lill. Men först måstesmåbröderna ha fattat sitt alldeles egna beslut. I sju är har de funderat. Och har de inte funderatfärdigt så funderar de ." Detta är också ett sätt atl illustrera vad som har hänt, och jag väljerdet mot bakgrunden av de mänga och långa diskussioner och de många turer somhar förevarit i delta ärende. Det har fält något av en löjets skimmer över sigi kommun, men det är naturligtvis en mycket allvariig fråga som delhandlar om. Det aktuella området har av nästan alla som har haftanledning att yttra sig om det bedömtssom elt rekreations- och strövområde av allra största, ja, av omistligbetydelse. Det hotas alltså av att delvis förstöras, och det var bakgrundentill min interpellation. Den naturliga undringen från mitl häll har varit ochär därför; Vad kan och vill staten - regeringen - göra i detla och liknandefall? typfall som jag nu har aktualiserat vore del rimligl om en kommun skullestå för kostnaderna för ett område som används av hela Stockholmsregionensröriiga friluftsliv och som har ett beräknat besöksanlal av över 2 miljonermänniskor . Självfallet anser jag del heller inle rimligl alt markägarepå sätt som ofta sker skall kunna utöva utpressning mol kommunerna och kunnalilltvinga sig ekonomisk ersättning för att avstå från nalurförsiörelse. Ibosladsminislerns interpellationssvar understryks vad jag också i interpellationenframför,atl några juridiska hinder förexproprialion inte föreligger då delgäller mark för naturvårds- och fritidsändamål. Frågan är , med anknytninglill det aktuella Erslaviksfallei, om bostadsministern, för den händelse atlman inte på andra vägar lyckas säkerställa marken för del röriigafriluftslivets behov, är beredd atl försöka medverka till en expropriation. Vidare-ochfortfarande med anknytning till Ersiavik-om det visar sig atl tidigare avtalmellan parterna alltjämt gäller och görs gällande, är bosladsministern dåberedd atl medverka lill att den ersättning som kommun kan tvingas tillkan komma alt belalas av staten via eller på annat säll? Ytterligareen problemställning med anknytning lill interpellationsfrägan: Om del visar sigalt rätt lill ersättning för vägrat täkltillslånd föreligger genom atl ansökangjorde.s då tidigare bestämmelse i naturvårdslagen gällde, är ömåtgärder för att bevara områden av betydelse för del rörliga friluftslivet 0/7/åtgärder för att bevara områden av betydelse för del rörliga friluftslivet bosladsministern dä bereddatl medverka lill att hela området räddas åt friluftslivet? Mångamänniskor i är inlresserade av svar pä dessa frågor. Lät mig bara först med anledning av sagan säga all om ViPäKanierna inlehade satt käppar i hjulet, hade nog alla tyckt all allting var jätlebra. ärju sä all man i vpk genom siu agerande i kommun själv har bidragitlill att behandlingen av ärendet har blivit sä utdragen och komplicerad. Omkommunala besvär inte hade anförts över den överenskommelse som finns mellankommunen och markägaren, hade ärendet nu varil i ell hell annat läge. Närdel gäller expropriationsfrågan finns det som sagt inte några hinder förexpropriation. föreligger inte någon framställning frän vare sig Nackakommun eller eller andra myndigheler som har alt la lill varanaturvärdens och friluftslivets intressen. Jaghar också under hand erfarit atl i Slockholm försöker hittalämpliga former för alt skydda Erslaviksområdei. I del lägel tyckerjag inte altdel är lämpligl all regeringen nu lar några iniliaiiv, ulan man får fortsällaarbelel på regional och lokal nivå. Jagvill i det sammanhanget också påpeka all expropriation medför skyldighet församhället atl ersäiia markägaren för den inlösia egendomen. Vare sig slalenavslår en ansökan om läkitillstånd, som ju skall behandlas enligl den gamlalagstiftningen, eller genomför en expropriation så uppstår alltsåersättningsskyldighet gentemot markägaren. TORECLAESON (vpk): När vpk i har överklagat del beslut som kommunfullmäktigesmajoritet fattade så har det varit mot bakgrund av all man tyckte del varoriktigt all en markägare på detla säll skulle kunna utöva ell sådanl tryck påkommunen via sitt markägande att kommunen skulle ivingas lill ett sådant avtalsom del här var fråga om. Avlalel innebar för kommuns vidkommande sådanaförpliktelser av ekonomisk och annan natur atl vpk för sin del ansåg det heltoriktigt alt kommunens invånare och skattebetalare skulle vara med och betaladen här affären. Jaghar självfallel ingenling emot alt man fortsätter arbetet på lokal och regionalnivå. Jag trodde atl del också framgick av mitl inlägg här förut. Vad jagframför alll har velal rikia uppmärksamheten på och försöka få utröntmöjligheterna av del är vad både kommun och många andra människor här iStockholmsområdet är inlresserade av, nämligen; Om det blir problem som intekan lösas pä lokal och regional nivå, är bostadsminislern i en sådan siluationberedd atl gä in och hjälpa lill för all säkra del här området för del rörligafriluftslivels del, ulan alt kommuns skattebetalare behöver betalamiljonersäiiningar till markägaren? Det är del som är det cenlrala i den härfrågan. Bostadsministern ; Nr 45 Den ersälining som kommun betalar lill markägaren r- , för au han avstår från anbedriva viss verksamhet inom området harju staten i fteppn.,Up 1070 ställt upp med. Det äralltså staten som betalar den här miljonen via Därigenom haralltså möjlighelerna underiättals för slalen au q » .. , . säkerställa friluftslivetsintressen i Erslaviksområdei. alt bevara omra-Nu har den överenskommelsen emellertid inte fullföljlspå grund av alt . n < b t >d I kommunalbesvär anförts aven medlem av kommunisterna, ,-.. . ...... som därmed har salt käppari hjulet för fullföljandet. Man försöker därför /;.,/,,// / hitta andra vägar, ocharbelel med det pågår i i . Jag finner därför intenågot skäl för regeringen alt nu ta ell initiativ i Däremot kan det finnasanledning all se litet vidare pä denna sak. samband medplaneringsarbetet i den fysiska riksplanen har synpunkter och önskemål inkommit frän kommuner och länsslyrelser. anledning att i olikalagstiftningsarbeten se om man kan ha speciella regler för all därigenom på eltbällre säll än nu kunna säkerställa friluftslivets TORECLAESON (vpk); Bostadsminislern säger all slalen har ställt upp. Del är rikligl altstaten har ställt upp med 1 milj. kr. Det var så myckel som naturvårdsverketansåg all man skulle kunna ha råd med. Mensakförhållandet är au ägaren nu enligl uppgift har begärt 3 milj. kr. Frågan ärdå; Om en uppgörelse inle nu skulle kunna nås, tror bostadsminislern dä alldel finns någon möjlighet atl sträcka sig längre än lill den miljon som statenlidigare har utföst sig all belala? Nuförstårjag atl del kan vara svårt för bostadsminislern all svara på den frågan,men del handlar inle om någon lilen sak som berör bara några enstaka människor- även om del naturligtvis i och för sig kunde vara lika angeläget för det. Fördel första berörs väldigt många människor och deras möjligheter lill rörligtfriluftsliv, för det andra berörs skattebetalare i kommun och för detiredje återstår naturligtvis hela liden frågan, om del är rimligl atl markägarei kraft av sitt ägande av marken skall kunna lilltvinga sig ersättningar av denstorieksordning som del här är fråga om. Jag vet all della delvis är ell annatproblem: del är ell problem som naturligtvis skall tacklas genom all .samhälletskall överta all den mark som behövs, inle bara för samhälls- ochbostadsbyggande ulan också för alt säkra det rörliga friluftslivets intressenav rekreationsområden av olika slag. Jagvill emellertid i del här inlägget också säga all jag finner del sättanmärkningsvärt pä vilket har agerat i frågan. Del ärnaturvårdsverket som direkl har uppmanat kommun lill en sådanöverenskommelse som den som träffades i avtalet frän 1976, där kommun sågsig tvingad lill förpliktelser som måste anses ligga ulanför ramen för vad somär rimligt i sådana sammanhang. Omanvändningen av kemiska bekämpningsmedel i naturen Som jag redogör för i mitt svar behandlas ersäuningsfrägan i den del avdet här ärendet som gäller takterna enligl den gamla lagstiftning som fannsföre . Del träffades senare en överenskommelse där man ställdeupp med 1 milj. kr. för att minska olägenheterna av inträng i området. Jaghar också i svaret pekat på atl vi numera haren annan lagstiftning, som innebärall rätten till ersättning åt markägare i princip har slopats. Det här ärendetskall dock behandlas enligl den gamla lagstiftningen, och hade inte vpk -jagåterkommer lill det - agerat på della sätt ute i , hade man kunnal väljadet billigare alternativet. TORECLAESON (vpk): Jag återkommer lill detta problem. Om inte vpk hade överklagat, så hadeNacka kommun och dess invånare bundits upp av ett avtal som jag menar hadevaril otillständigt. Överiäggningenvar härmed slutad. § 4 Omanvändningen av kemiska bekämpningsmedel i naturen JordbruksminislernERIC erhöll ordet för att besvara () den 9 novemberanmälda interpellation, 1978/79:73, och anförde; har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidtagentemot preparat som innehåller fenoxisyror och klorfenoler samt vilkakonsekvenser jag i övrigt anser att Umeåundersökningen bör få på samhälletshandläggning av frågor som gäller bekämpningsmedel. Enligllagstiftningen om hälso- och miljöfariiga varor måste bekämpningsmedel vararegistrerat hos få säljas eller användas. Innanell nytt bekämpningsmedel registreras granskar nämnden den vetenskapligadokumentation som det åligger registreringssökanden all redovisa. Medel som kanbefaras medföra skada eller som ur miljösynpunkt är olämpligt registreras inle.I samband med registreringen föreskrivs villkor som skall iakttas vid medletshantering och spridning. kan generellt sägas ha blivitsträngare och kontrollen över användningen av kemiskabekämpningsmedel har successivt skärpts. Föreskrifter kan också meddelas medstöd av arbelsmiljölagstiftningen. Arbelarskyddsslyrelsen har så sent som imaj utfärdat anvisningar som gäller arbele med kemiska bekämpningsmedel. Omnya fakta skulle komma fram som visar att preparat är olämpligt att använda sombekämpningsmedel, återkallas registreringen. Detla har skett i några fall.Genom beslut återkallade produklkonlrollnämnden registreringarna församtliga klorfenolhaltiga bekämpningsmedel. Efter överklagande fastställderegeringen beslutet med förlängning av övergångs- liden föreu fätalpreparat. Regeringen förbjöd användningen av fenoxisyror sominnehåller ämnet 2,4,5-T. Jagser mycket allvariigl på vad som framkommit i Umeåundersökningen om sambandetmellan användning av vissa typer av fenoxisyror och cancer.Undersökningsresultatet visar all det är nödvändigt alt genom fortsattaundersökningar studera effekterna av de fenoxisyror som används. Enligl vadjag erfarit förbereds sådana undersökningar nu av arbetarskyddsstyrelsen isamarbete med bl. a. produklkonlrollnämnden. Vi måste ständigt vara vaksammamot de risker användningen av kemiska produkter kan medföra och vara bereddaall gå vidare med ytterligare äigärder. Iförsta hand är del en uppgift för ansvariga myndigheter, främstproduklkonlrollnämnden och arbetarskyddsstyrelsen, att granska och bedöma denya forskningsrön som framkommer och vidta de åtgärder som är motiverade. Somjag lidigare redogjorde för ger lagstiftningen möjlighel atl ingripa vidmisstänkt förändring i tidigare bedömning av hälso- och miljöeffekterna. Jagutgår från alt produklkonlrollnämnden noga prövar om Umeåundersökningen ochandra forskningsresultat motiverar en ändrad bedömning av lillällighelen förberörda typer av bekämpningsmedel. Omanvändningen av kemiska bekämpningsmedel i naturen Jag ber alt fä lacka jordbruksminislern för svarei på mininterpellation. Jagupplevde dock att det här svarei lilet grand kringgår den principfråga som jagförsökte la upp med utgångspunkt i Umeåundersökningen. RäU mycket ägnas svareiål att redogöra för den hanteringsordning som gäller för sädana här ämnen. Delhar naturligtvis i och för sig sitt inlresse, även om del kanske inle var någranyheter. Jordbruksministernsäger sig se allvariigl pä vad som framkommit i Umeåundersökningen, och del ärnaturiigt. Han efteriyser mer forskning. Jag skall slrax återkomma till detlamed forskningen. Ioch för sig förstårjag atl jordbruksministern inle kan uttala sig om hurproduklkonlrollnämnden skall reagera på forskningsresultaten. Men det är välrimligl atl länka sig att produklkonlrollnämnden verkligen kommer tillslutsatsen att Umeåundersökningen motiverar "en ändrad bedömning av tillåtlighetenav berörda typer av bekämpningsmedel", som jordbruksministern säger. Menden principfråga som jag har försökt väcka till debatt genom min interpellationhar något större räckvidd än att gälla enbart forskningsresultatet vidUmeåundersökningen. Detärju så all del ute på marknaden och ute i olika verksamheter finns en mängdolika kemikalier.