prot · G20977 · 1978-12-31 00:00:00 — Enändring av Åmanlagarna är exempelvis en åtgärd som kan ge ungdomen flermöjligheter all pröva pä olika arbeten. Ungdomen har fått erfara altdel inle gär all lagstifta fram ett visst antal arbelen. Åmanlagarna har salttryggheten för de redan anställda i centrum och höjt trösklarna för dem somvill in på en ny arbetsplats. Enstörre lönedifferentiering mellan ungdomar och äldre yrkeskunnig arbetskraftökar säkert också ungdomens sysselsättningsmöjligheter. Läriingsutbildningenmåsle återfå sin tidigare betydelsefulla roll. Statsbidragen lill sådanutbildning måste höjas i nivå med de bidrag som man nu utger till förelag somanordnar beredskapsarbeten för ungdomar. Hantverksyrkenahar kommil i blickpunkten pä senare tid. Typiska hantverksyrken, som exempelvisskomakare och möbelrenoverare, tycks gå mol en renässans i takt med allslil-och-släng-mentaliteten är på tillbakagång. Del uppges från hantverks- ochsmåindustriorganisalionernas sida atl man beräknar atl ca 15 000ungdomar skulle kunna få läriingsulbildning, om erforderiigl stöd ges frånsamhällels sida, t. ex. pä samma nivå som de studiemedel som utgår tillstuderande i gymnasieskolan. I budgetpropositionen föreslås emellertid altnuvarande bidrag höjs med 65 96 men atl anlalel bidragsrum, 1 600, hållsoförändrat. Del bör observeras alt den föreslagna höjningen sker pä en mycketblygsam nivå. Bidraget läcker ej på något sätl kostnaderna för instruktörer,undervisningsmaterial, lokaler, utrustning m. m. Sloriekenav statsbidraget till läringsulbildning är nu . Med denföreslagna höjningen blir del . Grundbidragel kommer då all utgöra endast3,av lärlingslönen inkl. sociala kosinader! Ombidraget ställs i relation lill anslagen för arbetsmarknadspoliliska ålgärder -t. ex. beredskapsarbete för ungdomar - framstår blygsamheten i ännu mer öppendager. Närman ger bidrag på 75 96 av kosinaderna för beredskapsarbete upp till 6månader för ungdomar mellan , är det ganska svårförsläeligi atl ellföretag som ger ungdomar en treårig yrkesutbildning inle skall få åtminstonesamma ersättning som företagen får, om de utan nämnvärda förpliktelser gerungdomar sysselsättning genom beredskapsarbete. Denstrukturomvandling som pågår - och som måsle fortsätta - kommer att ställastörre krav pä dem som är verksamma och som vill vara verksamma i arbetslivet. Särskildaålgärder måsle också vidtas för att underlätta ungdomens inträde påarbetsmarknaden. Ungdomar såväl på högstadium som inomgymnasieskolan måste få ökade möjligheler au vara verksamma ute i arbetslivet.Den nuvarande pryoverksamheien lorde inte alls ge den inblick, erfarenhet ochsociala träning som bör vara syftet med verksamhelen. Vad som erfordras är attungdomar med intresse för elt visst yrkesarbete bereds möjlighet att pröva pådella och i planerad form, så atl en värdering av erfarenheiernaför varje elev blir möjlig. a. dylika åtgärder kan elt felaktigt val av studieinriktning elleryrkesarbete undvikas och elevernas föreställningar om arbetslivet ges en meraverklighetstrogen prägel. Utbildning varvad med praktik är därför -som regeringoch riksdag redan förordat efter förslag frän sysselsältningsulredningen - ettbra allernaliv. Isammanhanget måste betydelsen och värdet av fostran i hem och skola understrykas.Ungdomarna måste få bätire förutsättningar alt handla under eget ansvar ochefter goda normer och värderingar. Självfalletbestäms förutsättningarna för sysselsättningspolitiken av den internationellakonjunkturutvecklingen. Men vi har dock att främst söka orsakerna tillsysselsättningsproblemen inom landel. Förall klara sysselsättningsproblemen på lång sikl måste samhällsekonomin vara ibalans. Näringslivet måste kunna få arbeta med en inlernalionellkonkurrenskraft. Utvecklingskraften inom företagen måste tas lill vara. Vimåste skapa bättre förutsättningar för nyföretagande och för utveckling av nyaidéer. Summerar man alla de krav på nyetableringar,nylokaliseringar elc. som kommunerna redovisar i länsplaneringsarbeiei, kan mankonstalera au nyföretagande! i vän land mäsie mångdubblas. Enpositiv utveckling för näringslivel aren grundläggande förutsättning för attproblemen för utsålla grupper - ungdomar, handikappade, äldre, kvinnor - skallkunna lösas. Alla andra ålgärder innebär alt man eljest överflyttararbetslöshetproblemen lill andra medborgargrupper. 1en social marknadsekonomi är det konsumenterna som genom sill fria val av varoroch tjänster skapar den efterfrågan som del är näringslivels uppgift atltillgodose. Näringslivets uppgift är inte atl ta fram speciella arbetsplatsereller särskilda arbelen. Vi kan inte - lika lite som i andra länder - kräva altföretagen skall ulföra tjänster eller tillverka varor som inle gär att sälja. Detlönar sig inte heller - som en del socialister inbillar sig - all lagstiftafram ell visst anlal jobb. Fömtsätlningarnaför all bereda arbete ål alla måste baseras på ell konkurrenskraftigtnäringsliv. Varförinle genomlysa all denna problematik pä samma sätl som skelt med energifrågornaeller som sker med sysselsällningspoliliken? Enbartell erkännande från många politikers sida, alt det finns sådana samband, skullebeiyda myckel positivt. De åtgärder som samhällel måste vidta måste mera byggapå insikter än på åsikter om den verklighet som orsakar ungdomsarbetslösheten. Del har talats mycket om arbetslöshet, även i det senasteinlägget. Alt vilja arbeta men inle få jobb är ett välkänt förvärvshinder förbåde kvinnor och män. I den bistra silualionen har många hamnat under densenaste lågkonjunkturen. Alt vilja arbeta, få jobb, men inte kunna la det ärell mera undanskymt problem - men sä är det bara kvinnor som drabbas av del ocksä. Jag skall senare kommalillbaka till det. Menjag skall böria med dem som inte har kunnai få jobb. Arbelslöshelen harsärskilt drabbat de relativt nya och nyiilllrädande på arbetsmarknaden-ungdomar och kvinnor. Dessa grupper har genomgående haft högre arbetslöshetssiffrorän männen. Många kvinnor anmäler sig inle ens som arbetssökande, eftersom devel all del inle finns arbeie för dem på den plats där de av familjeskäl ärbundna. Deras arbetslöshet är dold för statistiken. Destora skillnader i kvinnors förvärvsfrekvens som finns mellan olika regionerlalar sill lydliga språk om dold arbetslöshet. Enligtarbelskraftsun-dersökningen var förvärvsfrekvensen för kvinnormellan 16 och i 68 96, i 60,7 96, iNorrbottens län och i län, som låg lägst, 55,9 96. Det ärallisåenskillnad på mellan och län.Skillnaden är egentligen slörre, därför att kvinnor i glesbygd också arbetarkortare lid än kvinnor i storstadsområden. Närdel gäller män finns det också skillnader i förvärvsfrekvens, men den är mindreoch deras förvärvsfrekvens ligger genomgående på en betydligt Skillnadernamellan mäns och kvinnors förvärvsfrekvens i de län som jag har nämnt varierarfrån lill . Skillnaderna är störst i Kalmarlän. SomNils G. Åsling underströk behövs det en målmedvetenregionalpolitik. Den är livsviktig inte minsl för kvinnorna och derassysselsättningsmöjligheter. Jag skulle vilja säga alt den just nu är alldelessärskilt viktig. Del finns nämligen en stor risk för all den begynnandehögkonjunkturen leder lill att suget pä arbetskraft från de stora orterna ökar,och del skulle vara förödande om man , liksom vid lidigare högkonjunkturer,skulle följa minsta motståndets lag och stimulera och subventioneraarbetskraftens fiyltning. Den utvecklingen missgynnar alltid kvinnorna. Istället bör alla krafter sättas in för atl stimulera elablering av förelag ocharbetstillfällen ule i regionerna. Detla är i hög grad en jämslälldhelsfrågaeller som uttrycker del i sin partimolion: "Med vårautgångspunkter-att det är samhällels uppgift au försöka skapa likvärdigasysselsättningsmöjligheter för män och kvinnor i hela landet - är en aktivregionalpolitik en betydelsefull jämställdhetsfråga." Koncenlralionspolilikenär i alla sina aspekter och i alla sina konsekvenser etl hot moljämställdheten. Jämställdhet mellan kvinnor och män kan bara uppnås i eltsamhälle där alla människor har möjligheler att påverka utvecklingen och sinegen livssituation, elt samhälle med närhet mellan bostad, arbete och service,ett samhälle där gemensamt ansvarstagande skapar gemenskap mellan människornaoch därmed irygghel för barnen. Det är det målet för samhällets utformning somligger bakom agerande i planeringsfrågor både här i och ilänen, inte minsl i där jag själv som centerpartist harhaft möjlighel atl påverka utvecklingen. Detär inte bara beträffande den rikspolitiska planeringen som vi behöver tänka om.Del gäller kanske i ännu högre grad i fråga om länsplaneringen och denkommunala planeringen. har man i planeringsförutsättningarna tagitmyckel liten hänsyn lill atl kvinnor förvärvsarbetar och atl fler villförvärvsarbeta. Man har i vaoe fall inle dragit konsekvenserna av della vidplaneringen. Det är nu dags för alla partier all göra della. Gjorda undersökningarvisar klart atl kvinnors förvärvsfrekvens är beroende av tillgången lill lokalaarbetsmarknader, och här kommerjag tillbaka till de andra förvärvshinder somjag inledningsvis nämnde. All vilja arbeta, kunna få arbete men inte kunna ladel, det är en silualion som i slorl sett bara kvinnor kan råka i. I vaoe fallkänns det för mig overkligt att länka att en man kan tvingas säga nej till ettarbete, därför all han inte har tillgång lill familjens bil eller därför althan inte fått daghemsplats för sina barn. Mänga kvinnor är i den situationen.Hur mänga vet vi inle. Den omfallande kartläggning som sker ijämslälldhetskommilténs regi av de kvinnor som uppger "arbete i egethushåll" som huvudsaklig arbetsuppgift bör kunna ge svar på den frågan.Därefter vel vi också bättre var vi skall sätta in åigärderna - och vilka. När jag inte kommer all gå närmare in på bristerna i barnomsorgensom ell förvärvshinder beror del inte på all jag inte lycker alt detla är viktigt utan påall jag tänkte ta upp andra problem. Jag vill ha Nr 77 sagl dettainnan jag går vidare, för atl undvika all bli misstolkad. Vadvi redan vet genom olika undersökningar är all den utveckling som slyrs genomden fysiska planeringen gär tvärtemot vad som är önskvärt ur kvinnors synpunkt.Den gär mol ökal avstånd mellan bostad och arbete, också i tättbefolkadeområden. Boendet glesas ut och arbetsplatserna koncentreras. Det innebär längrearbetsresor, vilkel är ell betydande förvärvshinder för kvinnor. Dellakom tydligt fram vid del försök med kollekliv trafik vilkelsysselsältningsulredningen genomfört i och i vilketjämslälld-heisdelegalionen dellog. Hälften av alla icke förvärvsarbetandekvinnor som uppgav sig vilja ha arbeie saknade tillgång till bil förarbetsresor. Den bil som fanns i familjen användes av mannen för hansarbetsresor, och en tredjedel av de kvinnor som sökte arbete angav ocksåresorna som största hinder. Detfinns olika sätl att tackla problemel. Medveten planering av arbetsplatser ochboende i närhet av varandra är ett sätt, men del behövs stark styrning för attbryla den trend mot koncentration vi haft så . En inom länendecentraliserad offentlig sektor skulle ha en väsentlig betydelse för lokala arbetsmarknader.Bättre -och okonvenlionellare - kollektiva kommunikationer äretl annat säll.Sysselsältningsulredningens försök visar vilken betydelse för kvinnorsmöjligheter att förvärvsarbeta en medveten salsning på kollekiivtrafik har, omden anpassas lill reguljära arbetstider, till var arbetsplatserna finns - ochtill resandemängden. Nulöser man i stället tillgängligheten till arbetsplatserna med ökad biliäthei,vilket ur många aspekter är olämpligt. Jag behöver bara nämna resursslöserietoch miljöaspekterna. Tendensen är redan fullt klar: alll fler hushåll har tvåbilar. Men även om vi kan lösa kommunikationsfrågan, innebär länga dagligaresor alllid en påfrestning. Del är nödvändigl atl vi sälier gränser för vadsom skall krävas av människor i det avseendet. Undersökningari visar all den genomsnittliga tiden för dagliga arbetsresormed kollektivtrafik är för enkel resa och att mer än en tredjedel avalla som åkte kollekiivi till siu arbele hade mer än 45 minuters resa var väg.Undra sedan på atl silualionen upplevs som stressande. Dellidmed de nackdelar deua ofta innebär kan te sig som den enda lösningen, i vaoefall för kvinnor som ju fortfarande har det huvudsakliga hemansvaret. Del ärockså kvinnor som tillgriper deltid. Jag lycker att det är litet cyniskt alt,som socialdemokraterna och LO, vilja avskaffa deltiden utan atl göra någol föratt avskaffa orsakerna till den. Eltförvärvshinder är ocksä alt kvinnor är så rädda atl pröva på nya yrken. Vi haren oerhört starkt könsbunden arbetsmarknad. Om systemet med lokalaarbetsmarknader skall fungera, krävs del au kvinnor och män väljer mindrekönsbundel. Motståndet mot atl gå in i ett otraditionelll arbete är siarkiföre, men när väl sleget lagils ut på den annoriunda arbetsplatsen brukarbelåtenheten vara stor. Men här krävs det information och stimulans. Vi harinom arbetsmarknadspolitiken olika åtgärder i syfte alt stimulera kvinnoroch män till otradilionella yrkesval - dels den kvotering som är knuien tilllokaliseringsbidraget, dels del s. k. jämslälldheisbidragel. Kvoteringsbesiämmelseninnebär atl vaoe förelag som nyanställer med statligt lokaliseringsstöd skallrekryiera kvinnor resp. män. En utvärdering som gjordes efter två årvisar, all del haft viss effekt. 41 96 av de nyanställda i de 265 förelagen varkvinnor, och andelen kvinnor hade totalt ökat från . Flera avförelagen hade anmärkt all kvinnor hade kort yrkeserfarenhet och utbildning,vilkel förelagen betraktade som en nackdel. Tyvärrhar alltför många dispenser beviljats under den senaste lågkonjunkturen.Bestämmelserna måsle följas om deskall ge effekt. Här borde f ö. jämslälldheisbidragelkunna komma väl lill pass som komplement, särskilt om del får den nyaulformning som och jämställd-hetskommittén harföreslagit regeringen och som jag utgår från all regeringen kommer alt anslutasig lill. Förslag är aviserat i budgetpropositionen. Genom alt utnyttjajämslälldheisbidragel får förelagen hjälp till den utbildning som kan varanödvändig för arbetskraft ulan yrkeserfarenhet, som anställs i enlighet medkvoteringsbesiämmelsen vid lokaliseringsbidrag. Jagefterlyser en större medvetenhet frän arbetsmarknadsmyndigheternas sida omkvinnors silualion pä arbetsmarknaden och om vad man bör göra för att avhjälpade brisler som finns. En sådan medvetenhet borde leda lill en mer konsekventanvändning av anvisade medel i syfte all stärka kvinnornas slällning iglesbygden, där den är som svagast. Min talartid är snart förbmkad, men jag vill slutligen säga några ordom invandrarna. Jagtror att det är på liden all vi inser och i alla olika sammanhang lar hänsyntill alt är och kommer all förbli ell land med många språkliga ochkulturella minoriteter. är inte längre ell homogent land. Vi har f n.omkring en miljon människor i värt land som har annat ursprungsland än ,och vart fjärde barn som föds i har föräldrar med annal ursprungsland. Vihar fastställt stolta mål för vår invandrarpolitik, men vi har inle alltidkunnai leva upp till dem. Jag klandrar ingen särskild fördel, inle heller någotsärskilt parti. Sanningen är väl den atl vi alla har underiåienhelssynder i delsammanhanget, för trots den ambitiösa målsättningen har invandrarna generelltlägre standard med sämre arbets- och boendeförhållanden än svenskar. De harhögre arbetslöshet, och i det avseendei är det återigen särskilt ungdomarna ochkvinnorna som drabbas. Invandrarna lever ofta isolerade från den svenskabefolkningen. Dessutom utsätts många invandrare för våra fördomar, som lar siguttryck i ringaktning och ibland i rena trakasserier. Värst är del om delta drabbarbarn, och della lycks bli allt vanligare enligl rapporter från skolor. Skall vi undvika störreproblem i framliden, måsle vi göra något . 1en centermolion har vi krävt en rad olika ålgärder. Jag skall nämna några. Del är nödvändigl auengagera de siora folkrörelserna i en omfatlande Inte minsl viklig är informationen lill den svenskabefolkningen om invandringens positiva betydelse för ekonomi och kulturellaliv, om invandrarnas kulturer och hemländer och om nödvändigheten av etl ökatsamarbele mellan invandrarna och oss infödda. Vi har i motionen anvisat medelför en sådan informationssatsning. Vihar också tagit upp barnens och invandrarkvinnornas problem. Hemspräksreformenvar en viklig reform. Tyvärr böoar hemspräkslräningen i förskolan för sent.Hittills har bara sexåringar fått del av den. beslöt ochsocialministern föreslär nu statsbidrag ocksä för femåringar i förskolan. Menockså della är . Etl invandrarbarn pä elt helsvenskl daghem blir"spräkdränkt" långt , om inle hemspråket innan dessblivit stimulerat. Vi vill atl kommunerna skall fä disponera statsbidraget merflexibelt, så all hemspräksträning kan sältas in ocksä för de små barnen. Enspråkigafinska klasser i gymnasieskolan har efter initiativ från med slorframgång prövats i . Del finns skäl atl gå vidare på den linjen föratt tillgodose särskilda behov. Slutligennågra ord om invandrarkvinnorna, somjag känner särskilt varmt för. Många ärhemarbetande eller arbelar på udda tider med flera arbetsgivare. De blirisolerade och går miste om svenskundervisning på betald arbetstid. Men det är oerhörtviktigt atl de lär sig svenska, inte minsl med lanke på barnen. Vi föreslårattdet skall utgå viss timersättning för dessa kvinnor, när de dellar i denfrivilliga svenskundervisningen. Jag tror au vi kan vara ganska förvissade om alt de insatser förinvandrarna som vi gör nu kommer att beiala sig i form av minskade problem iframliden. Arbetsmarknadspolitiken är en huvuduppgift för regeringen. Au bekämpaarbelslöshelen och skapa trygga jobb är den viktigaste uppgift som regering ochriksdagslår inför. Syftet äratt skapa jobb ät alla. Var och en skall efterförmåga kunna delta i arbetslivet. Kvinnor och män skall ha lika möjligheleroch samma ansvar. Särskilt vikligl är atl bereda ungdomar praktik ochutbildning inför inträdet på arbetsmarknaden. Enutdragen lågkonjunktur men ocksä en ambitiös målsättning förarbetsmarknadspolitiken har drivit fram den största satsningen någonsin på atlupprätthålla sysselsätlningen. De arbetsmarknadspoliliska insatserna har kommitatl omfatta mer än 5 96 av arbetskraften. Till det skall läggassysselsättningseffekten av en rad selektiva åtgärder, främsi inom regional-ochnäringspolitiken. En ambitiös irygghelspolilik som konsekvent drivits avregeringen utgår frän atl välfärdssamhällets sociala skyddsnät bl. a. har tillsyfte atl människors levnadsvillkor inle enbart skall styras av om detillfälligtvis är arbelslösa eller har sysselsällning. övergripande sysselsäiiningspoliiik består fören liberal regering inte baraav arbelsmarknadspolilik i traditionell mening. Den långsiktigasysselsättningspolitiken måsle ses i ljuset av näringslivets struklurföränd- Fler och iryggarearbetstillfällen förulsälier en framgångsrik ekonomisk politik som stimulerarefterfrågan, upprätthåller den inlernalionella konkurrenskraften och hållertillbaka prisslegringarna. Fler och iryggare arbeisiillfällen förulsälier ennäringspolilik som är nödvändig om svenski näringsliv skall slå starki också iframliden. Fler och iryggare arbetstillfällen förutsätter också enregionalpolitik som sprider jobben också lill de uisaila delarna av vårt landoch stödjer dem som drabbas av konjunktur- och strukturförändringar- inte minsldem som har särskilda svårigheter all få ell fotfäste på arbetsmarknaden. Som enfortsällning kommer regeringen därför, för vår behandling här i kammaren, altunder de närmasle månaderna lägga fram ivå omfallande proposilioner omnäringspolilik och regionalpolitik. kan sysselsältningsulredningensslutbetänkande sändas ut pä remiss och långtidsutredningen bli föremål fördiskussion och ställningstagande. Arbetet med sysselsättningspolitikenslångsikliga inriktning kan därför på allvar sällas i gång. Ävenunder normalkonjunkturer finns del anledning all räkna med all behovei avarbetsmarknadspoliliska insalser och förmedlingsservice kommer all öka. 350 nyatjänster lill arbelsförmedlingen innebär en kraftig salsning. Trots det goda resuliatei av regeringens ekonomiska polilik måsteberedskapen på arbetsmarknadspolitikens område vara oförändrat hög. Del ingår ien liberal arbeismarknadsfilosofi alt skapa förulsätlningar för en tryggadarbetsmarknad. Nya meioder måsle ständigt utvecklas för atl möta nya liderskrav. har tio län försöksverksamhet med allmän plalsanmälan vidarbetsförmedlingarna, en försöksverksamhet som startade hösien 1976. Värdet av regeringens akliva arbelsmarknadspolilik är klartdokumenterat. Resultatet innebärallvi är på väg in i en situation där denspontana efterfrågan på arbetskraft successivt kommer all öka. Arbelslöshelenär på en internationellt sett mycket låg nivå. Mot ca 2 96 isäsongrensad arbetslöshet, enligl arbeiskraftsundersökningen förraåret, skall slällas mer än dubbelt så många, 4,2 96, arbelslösheisanmälda iVästtyskland, 5,7 96 i , nästan så många, 5,8 96, iUSA och i . Nyrekryieringsbidragethar inneburit alt över 10 000 företag anmält etl ny rekryteringsbehov på 45 000personer. 1 ett inlägg här tidigare dömde ulnyrekryieringsbidraget genom all säga alt man på socialdemokratiskt håll anseratl del är bortkastade pengar. Jag har en annan mening. Jag tror allnyrekryteringsbidraget är ett bra medel atl stärka sysselsättningen. I minegenhemprovins-Västergötland och Bohuslän-har nära 2 000 förelag kunnai redovisa enneltoökning av personalstyrkan med över 8 000 nyanställda. Intressant är altkonstatera alt en slor del av dessa arbetsplatser finns inom de små och medelstoraförelagen. Ungdomenssysselsällning är särskilt viklig. Regeringen tillsatte delegationenför ungdomens sysselsättningsfrågor. Jag gläder mig speciellt ät allungdomsarbetslösheten stadigt har gäll ned, från augustis 54 000 till var ungdomsarbetslösheten tack vare en målmedveten poliliknere i 28 000, klart under de höga siffrorna för ungdomsarbetslösheten under1973. Det är ell goll betyg för de ålgärder en liberal arbetsmarknadsministersatt in. Till detla kommer au utbildningsinsatserna för ungdomar har ökat. Medbudgeiproposiiionens balanserade bild av arbetsmarknadsläget kan ca 50 000 nyaarbetslillfällen foruises under det nya året. Men,herr lalman, bakom regeringens intensiva insatser i form av direkiaarbetsmarknadspoliliska åtgärder finns länken om arbetets sociala och mänskligavärden. En anslällning innebär inle bara en tryggad ekonomi ulan också ellsocialt liv. Vittnesbörd lalar om all den arbetslösa människans djupa olycka inte friimsi har sin grund i ekonomiska problem. Med jobbet tryggat brytsden mänskliga isoleringen, den psykologiska otryggheten och man ges enmänniskovärdig tillvaro, Detla gäller för alla människor. Regeringens förslaglill åtgärder för all bereda även de arbeishandikappade och ungdom medmissbruksproblem arbete inom den öppna arbetsmarknaden är ell uttryck för enhög social ambition, Alla skall omfattas av åtgärderna för all nå målet: arbeteåt alla. All la vara på de stora fonderna av yrkeslekniskt kunnande, lekniskskicklighei och skapande fantasi innebären tillvaralagande av mänskligaresurser. Mendetta innebär också att vi måste vara öppna för olika arbetsuppgifter. Vi måstebort från den av en del omfaitade tanken att del inte var"fint" all arbeta i t. ex. industrin. I takt med att vi alltmerkommil att inse indusirins betydelse för vårt välsiånd har del skett enuppvärdering av industriarbetet. Vi måste också vara öppna för att la de arbelensom faktiskt står lill vårt förfogande, om dessa arbeisiillfällen uppfyller dekrav man rimligen kan ställa. Önskemål om möjlighel all söka ett nyll arbeiesom bätire passar de individuella fömisätiningarna måsle dock tillgodoses. Densvenska ekonomin har de senasie åren fåll utslå svåra påfrestningar ochprövningar, och de är förvisso inle över. Konjunkturerna synes nu bli alllbällre. i kombination med åtgärder för atl främja sysselsättning ochproduktion gör all del finns anledning all se med optimism på framliden.