prot · G209102 · 1978-12-31 00:00:00 — Detär trots detta vår förhoppning att det femte mötet med förhandel och utveckling - V -skall ge tillfälle till en fraktbärande ochframåtblickande dialog baserad på insikt om intressegemenskap och på engemensam vilja att förbättra situation. Vi hoppas att konferensenskall leda lill konkreta åtaganden av särskild betydelse för det storaflertalet fattiga . Regeringenvill vid konferensen i verka för en realistisk diskussion om detgemensamma intresset alt motverka protektionism. Flertalet länder gagnas avstabila priser på och säker tillförsel av råvaror. Det är regeringens önskanatt överenskommelse nås om utforinningen av en gemensam fond med detta syfte.Regeringen verkar också för att man inom ramen för en sådan fond skall kunnavidta ålgärder av särskild betydelse för de fattigaste länderna. Regeringenstöder när de inför med ökad skärpa riktar kravmot de stora i-länderna och på ökat offentligt bistånd med fastareåtaganden och större obundenhet liksom på förbättringar av preferenssystemen. Mankan inte räkna med all kommer att innebära någotrevolutionerande genombrott. Men den ingår som ett viktigt led i enkontinueriig dialog baserad på insikien om för i- och u-väriden gemensammagrundläggande intressen. Isamband med nord-syd-diskussionerna kan det ingångna samarbetsavtaletmellan och förtjäna att uppmärksammas. Från mexikansk sida harman uttalat intresse av att försöka åstadkomma ett exempel på ett gottnord-syd-förhållande mellan ett i- och ett u-land. Detta är en ambition som vipå svensk sida till fullo delar. Regeringens förhoppning är att vi i kommandediskussioner med skall få till stånd konkreta samarbetsprojekt påindustriområdet och andra områden så att denna gemensamma önskan om samarbeteskall omsättas i praktiken. svarade EG- och EFTA-länderna för drygt två tredjedelar avSveriges totala handel. Handelsutbytet med dessa länder ökar stadigt. Detlångtgående regelsystem för en fri och öppen handel som de bådaorganisationerna representerar har varit en stabiliserande faktor under desvårigheter som rått i den internationella ekonomin. Relationerna mellanSverige å ena sidan och övriga EFTA-länder och EG å den andra bör därförfortsätta atl stärkas och en dialog utvecklas som berör alla de områden inomhandel och ekonomi som är av ömsesidigt intresse. Sverigeär också en viktig handelspartner för EG, faktiskt EG:s tredje störstaexportmarknad. Granden för samarbetet med EG är frihandelsavtalet. Del får ansesha fungerat väl. Från svensk sida har vi emellertid haft anledning rikta kritikmot vissa moment i EG:s handläggning av några dumpingansökningar rörandeSverige liksom mot tillämpningen av skyddsklausulerna för vår pappersexport.På pappersområdel har emellertid en positiv utveckling ägt rum. I december 1978beslöt att upphöra med "frysningen" av de s. k. indikativaplafonderna och återgå lill den avtalsen-liga femprocentiga åriiga ökningen avdessa fr. o. m. . Sverigeoch EG har också förlängt den prisöverenskommelse pä stålområdet somträffades . I arrangemanget sker en slörre betoning avbegreppet traditionellt handelsmönster. Det förutsätts en ömsesidig tillämpningav denna princip. Ett nytt element är också markeringar i arrangemanget attsvensk stålindustri förutser en minskning av exporten till den brittiskamarknaden . Samarbetetmellan och har fortsatt och utvecklats på ett flertal områden underår 1978. Förhandlingar har inletts om en sammankoppling av det europeiskadatanätet, Euronet, och motsvarande svenska datanät för utbyte avteknisk-vetenskaplig information och dokumentation. har nära kontaktmed den verksamhet som bedrivs av för företagssamarbete. Vårtdeltagande i fusionsforskningen inom Euratoms ram och i delteknisk-vetenskapliga samarbetet inom ramen för det s. k. COST (EuropeanCooperation in the Field of Scientific and ) har fortsalt. Enöverenskommelse om och ett första projektavtal för det framtida COST-samarbetethar träffats. Möten mellan och EG har genomförts beträffande bl. a.miljövård, sjöfartsfrågor och ekonomisk politik. Densvenska regeringen sätter stort värde på delta samarbete och är angelägen omatt ytteriigare bredda kontaktytorna mot EG även utanför avtalsområdena. Attdet mellan och föreligger ömsesidigt intresse av samarbete visarinte minst det livliga besöksutbyiet . Dennasträvan till vidgade kontakter är för övrigt gemensam för samtliga EFTA-länder,vars initiativ i den s. k. Wiendeklarationen nu fått ett positivtmottagande från EG:s sida. Därmed har en långsiktig process igångsatts för ettkontinueriigt och informellt fastställande av aktuella och framtidasamarbetsområden. Treländer, , och , förhandlar om medlemskap i denna utvidgning av det västeuropeiska frihandels-området. MellanEFTA-länderna och har i detta syfte förts förhandlingar om ettmultilateralt handelsavtal. En principuppgörelse har nåtts. Avsikten är attavtalet skall föreläggas så snart det undertecknats av alla länder. MedPortugal har inom EFTA:s ram ett långtgående samarbete. Delta bör imöjligaste mån vidmakthållas även när blivit medlem av EG. Sverigeföljer uppmärksamt utvecklingen av , och Spaniensmedlemskapsförhandlingar med EG och kommer atl inleda kontakter för attsäkerställa att den fortsalla liberaliseringen av handeln i ocksåkommer oss till del. Dennordiska samhandeln har alltsedan EFTA:s tillkomst och vårtfrihandelsavtal med EG ökat kraftigt. Av de nordiska ländernas exportgår ungefär en fjärdedel till andra nordiska länder. Det är medtillfredsställelse som jag noterar alt även under den senaste lågkonjunkturendenna andel har kunnat bibehållas. En nordisk hemmamarknad är en god bas förutomnordisk export. framlagd rapport om de nordiska ländernas ekonomiska samberoendeanalyseras bl. a. storieken av handelsströmmarna mellan de nordiska länderna och huretl land påverkas när ett annat land vidtar ekonomisk-politiska ålgärder. Detarbetet kommer att fullföljas. Denordiska länderna har sinsemellan olika förutsättningar men förenas ändå avlikartade värderingar. De skiljer sig t. ex. åt i fråga om säkerhetspolitisktläge och ekonomiskt samarbete genom EG-medlemskap. I fråga omenergiförsörjning har ett försprång. Olikheten gör att vi kompletterarvarandra och kan utnyttja varandras olika kontaktytor ut mot omväriden. Trotsskillnaderna är ändå likheterna mest uppenbara. När det gäller handeln har vårtgemensamma starka beroende av frihandel vuxit och är en föratsättning för vårtvälstånd. I av hotande protektionism är det en styrka om vi i vår del avväriden kan visa att vägen till ekonomisk återhämtning och framsteg går viaökad samverkan. För många är säkert handelspolitik liktydigt med kompliceradeinternationella förhandlingar om klausuler, kvoter, tullar och varalistor, medoklart samband till sådant som är av betydelse för den enskilda medborgarensvardag. Det finns därförskäl att erinra om att det främsta syftet med densvenska handelspolitiken är att trygga de många människornas behov avnödvändiga och efterfrågade varor. Genom den liberalisering av handeln somskett - och som aklivi medverkat till - har uppgiften i allt väsentligtlösts och välståndet i landet vuxit. Detärsannolikt att ökad ton vikt efter hand kommer att läggas vid den sista deleni ordet handelspolitik. Också i de mest utvecklade och utpräglademarknadsekonomierna spelar statsmakterna och den statliga förvaltningen enalltmer framskjuten roll när det gäller atl tillvarata sina länders handelsintressen.Ökad stadig inblandning - som många säkert vill kalla det - är därför sannolik.Så mycket viktigare blir del då också alt statsmaktema tar ett forisau ansvarför att de liberala principerna om relativa kostnadsfördelar och konkurrens pålika villkor förblir vägledande för utvecklingen av väridshandeln. U-ländernassärskilda problem och deras behov av att skydda sina inhemskamarknader måste beaktas. Långsiktigt är det emellertid uppenbart att alla länder- inte minst - är väl betjänta av ett fortsatt fritt utbyte av varoroch tjänster. (vpk) kortgenmäle: är regeringens handelsminister men försöker ändå spela enannan roll i regeringen när det gäller utrikeshandeln och utrikespolitiken. Hanhar direkt gjort regeringens utrikespolitik och handelspolitik till enföretagens utrikespolitik. I sin deklaration, som han läste upp, sägerhan: "Vårvälfärd skulle bli avsevärt mindre om vi inte kunde köpa varor utifrån tillfördelaktiga priser. För att klara vårt behov av importerade varor behöver viskickliga handelsmän med förmåga att göra riktiga urval och köpa lillförmånliga priser." Ja, handelsministern, vemdrabbar detta? Vem får betala? Det finns i och för sigmer att citera i sammanhanget, men jag skall nöja mig Det räcker merän väl för atl understryka det påstående som jag lidigare har gjort. här är både cyniskt och allvariigt. Om denna politik tillåtsfortsätta, riskerar vårt land att helt förlora det internationella anseende somvi onekligen har haft och väl ännu har kvar litet av. Handelsministernsuttalande kunde vara direkt hämtat från eller frånnågon företrädare för den svenska storfinansen. Men det är alltså en minister iden folkpartistiska regeringen som har uttalat delta. Handelsministernfilosoferar vidare i sin deklaration kring temat handel och moral. Del var väländå att sätta bocken till trädgårdsmästare. Där framträder handelsministernsåsom regeringens talesman. Trots att har läst uppregeringsdeklarationen, vill jag citera ytterligare några rader, som förtjänaratt spridas och komma till en något bredare kännedom än exklusivt tillkammarens ledamöter. "Detär därför regeringens uppfattning att vår kritik mot förhållandena i andraländer som regel bäst sker genom att vi redovisar våra åsikter och samtidigtverkar i de internationella organ där dessa frågor framför allt hör hemma,såsom FN, och andra fackorgan, liksom FN:s kommission för de mänskligarättigheterna." är det alltså fritt fram att i ord solidarisera sig med deförtryckta och exploaterade folken men sedan i handling fortsätta att vara medoch utnyttja förtrycket. Ett konkret exempel som vi lidigare har berört är densvenska vapenexporten till krig på . Ett annat exempelär medverkan i beslutet i att gelån till . Beträffande det avsnitt av mitt anförande som -av välviljamot mig, är jag övertygad om -citerade för ledamöter vill jag sägaatt jag står fullständigt fast vid den uppfattning jag givit uttryck för. Viskall naturiigtvis vara beredda all handla med alla stater. Jag vet att detförekommer saker som vi inte på något sätt kan solidarisera oss med i mångaländer - inte minst i många socialistiska länder, och jag förslår att det vardessa syftade på i sin replik till mig - men det har inte hindratoss och bör inte hindra oss att fortsätta vår handel även med de staterna. Sedan,herr talman, har jag förställ det så att skulle finna det angelägetalt svenska affärsmän gjorde dåliga affärer, köpte dyrt och sålde billigt. Detskulle bäst svara mot hans uppfattning om vad som skulle gynna den ekonomiskautvecklingen i väriden, i lika väl som i andra länder. Jagerinrar om att jag nämnde att två tredjedelar av vårt handelsutbyte skermed länderna i och att vi dessutom har handelsutbyte med länder somFörenta staterna, och . Jag kan inle tänka mig att det skulleligga någon fördel för vårt land eller för dessa länder i att svenska affärsmäninte gjorde sitt bästa för atl tillvarata de svenska kundernas Jag lycker altdel vore intressant alt höra i vilket avseende anser att svenskaaffärsmän, när de handlar i och och , skall undvika attförsöka köpa till så fördelaktiga priser som möjligt och vem som skulle varabetjänt av detta. Närdel gäller handeln med , som jag möjligen kan föreställa mig alt herrWerner har i tankarna, vill jag starkt understryka att vår vilja att hjälpadessa länder att sälja sina varor på västeuropeiska och andra utveckladeländers marknader har kommit lill klart uUryck i miu anförande. Vår vilja au påandra sätt bistå dem, både genom direkta biståndsinsatser och genom hjälp tillderas industrialisering, har också understrukits här från talarstolen av HansBlix och mig i våra tidigare anföranden. På den punkten kan icke någon tvekanråda. (vpk) kortgenmäle: Jag tror säkert att handelsministern står fast, och det har jaguttryckt tidigare. Han står fast vid de uppfattningar som han hade på1950-talel som den gamle NATO- och EG-anhängare han är. konkreta frågan sade handelsministern följande i sin deklaration: "Föratt klara vårt behov av importerade varor behöver vi skickliga handelsmän medförmåga att göra riktiga urval och köpa till förmånliga priser. En miljonkronor som sparas in lack vare en prismedveten importör betyder lika mycket förvår handelsbalans som en extra exportmiljon." Ja,säga vad man vill om de folkpartistiska statsråden, de närmar sig nu GöstaBohmans ståndpunkter i frågorna. Cyniska och öppenhjärtiga är ni i alla fåll. Föri klartext betyder det jag citerade all vi -den s. k. rika världen, sombestämmer priserna på varor - betalar en spottstyver för bananerna,att vi betalar en spottstyver för ädelträ, bl. a. mahogny. Men vadfår löntagarna här hemma, och vad får löntagarna i ellersömmerskorna i eller ? Det är ju ändå, herr handelsminister,detta som är förbannelse: beroendet av de rika kapitalistiskaländernas allmosor och deras totala dominans av många ekonomi. Handelsministernhar många fina ord om rättvisa och solidaritet. Men allt faller ju ihop som ettkorthus om man går lillbaka till sådana grodor som jag har återgivit urdeklarationen. företräder och förespråkaren fortsatt utplundring avu-länderna. Det tycker jag att kammarens ledamöter bör notera, för hans utsagorförtjänar verkligen det. Jagoch även har karakteriserat den här politiken, som är denfrämsta exponenten för, som krämarpolitik, och det står jag egentligen fastvid, för det är det enda namn den förtjänar. Men aldrig trodde jag atl herrCars här i kammaren inför allmänheten så öppet skulle avslöja sina verkligaavsikter i fråga om principerna för svensk handelspolitik. Säga vad man vill omherr , men så cynisk och reaktionär som var han inte. Nej, , denpolitik som ni företräder innebär ingen solidaritet, inget hopp om rättvisa förfolken i de förtryckta ländema. Den politiken innebär tvärtom att de skallfortsätta att bli utnyttjade. Och även om det är att strö salt i såren förhandelsministern efter hans framträdanden här ikammaren, så tror jag att de här påståendena förtjänar att upprepas. Jag gläder mig åt varje anförande av , eftersom han varjegång understryker den vilja att värna om de svenskahandelsintressena. Jag uppfattar det nämligen som en viktig uppgift för ensvensk handelsminister att värna om dessa intressen. Närdet gäller handeln mellan rika och fattiga länder, så kan jag på rak arm baraerinra mig eu verkligt flagrant övergrepp. Det var när den sovjetiska statenslöt ett handelsavtal med , där tvingades sälja sitt socker tillpriser som den sovjetiska staten sedan inte alls tog hänsyn till, då den påväridsmarknaden sålde samma sockerkvantitet till väsentligt högre pris. Detvar solidariteten mellan ett rikt och ett fattigt socialistiskt land i denkonkreta handelspolitiska utformningen! Jagunderströk också i mitt anförande, herr talman, att den svenska regeringenverkar för en stabilisering av råvarupriserna på en sådan nivå att man förutvecklingsländernas del skall kunna se väsentliga fördelar när det gäller desträvandena. Detblir många tillfällen att återkomma till den här frågan, . Vi kanväl se vilken position den intar, när de här sakernadiskuteras i , och det skall bli mycket intressant att se vad de ländersom står särskilt nära -de socialistiska länderna - kommer att intaför position i diskussionerna om stabila och fasta råvarapriser. Andrevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytteriigare replik. SVENANDERSSON i (s): Jag skall återvända till herr utrikesministerns deklaration. Den taregentligen inte upp några frågor som behöver föranleda större oenighet mellanpartierna. De flesta avsnitten återger en syn på vår utrikespolitik som delas ivarje fall av oss socialdemokrater. Jag skall ändå göra några kommentarer tilldeklarationen. Deterinras i inledningen om de allvarliga regionala konflikter som råder på olikahåll i väriden. Listan på länder som är inbegripna i militära konflikter i dagär lång, och de s. k. småkrigen hotar att växa ut till storkrig som berör alltfler länder i regionen. Det gäller såväl i och som isödra , där spridningsriskerna är uppenbara, och vapentillförseln tilldessa områden ökar ständigt och bekräftar allvaret i läget. Någraav de områden, där det nu rasar krig, hör till de fattigaste på jorden. Svält,sjukdomar och mycket stor barnadödlighet är det normala tillståndet, nuförvärrat ytteriigare genom långvariga krig och folkomflyttningar. 5 protokoti 1978/79:102-103 ningen av bosläder, byaroch samhällen och de oerhörda lidanden som folken i de krigshärjade områdenautsätts för manar oss naturiigtvis att hjälpa de värst drabbade. På kort siktkan vi tyvärr inte göra mer än att visa mänsklig solidaritet. På lång siktmåste vi inse att det är nödvändigt alt arbeta för en minskning av klyftornamellan faltiga och rika länder och alt skapa en rättvisare ekonomisk ordning,ty det finns ett klart samband mellan fred och social rättvisa. Vihar ju i insett detta samband mellan vår strävan att skapaen ny ekonomisk världsordning och ansträngningarna att få lill stånd eninternationell nedrustning. Genom nedrastning - framför allt inom stormakternasläger - skulle stora resurser, som används för militära ändamål, kunnafrigöras för att skapa större ekonomisk rättvisa mellan fatliga och rika. Vårfredspolitik inriktas ju därför både på internationell nedrustning och påupprättandet av en ny ekonomisk väridsordning. Iutrikesministerns deklaration redovisas den svenska aktiviteten pånedrustningsområdet och de initiativ som regeringen, med stöd av riksdagspartierna,har tagit i FN . Det finns ingenting att erinra mot dennaredovisning; den är fyllig och bra. har varit, är och måsle även iframtiden vara aktiv i det internationella nedrustningsarbetet. Framför alltmåste vi verka för att de motsättningar mellan stater och grupper av stater,som är det största hindret för nedrustning, utjämnas. Tyvärrär läget i nedrastningsfrågan lika låst nu som . Väridsopi-nionen knötstora förhoppningar till den extra generalförsamling i nedrustningsfrågor somhölls i FN:s regi , men resultatet av konferensen innebar ingetgenombrott för nedrastningen i väriden. Del dokument som kompromissades fram -under stor vånda, vågar jag påstå - kan av den optimistiske tolkas som ett stegi rätt riktning. Det långsiktiga handlingsprogrammet innehåller mångaframåtsyftande beslut om medel och metoder i nedrustningsansträngningarna, mende flesta är av formell karaktär och föratsätter för sitt förverkligande nyaförhandlingar, nya beslut, nya konferenser. I sakfrågan - minskning avkärnvapenarsenaler och konventionella vapen - fattades inga bindande beslut. Jagvill inte underskatta enigheten om atl stöpa om de tidigarenedrast-ningsorganen till nya organ med flera stater som deltagare. Det är möjligtatt deltagande nu -och kanske också - kan fö stor betydelse.Men den centrala frågan, om konkret nedrastning eller förbud mot användande avde värsta terrorvapnen, förblev olöst. Stormakterna gav inle heller något påhand om en reducering av sina strategiska vapen eller om att ett fullständigtprovstopp, som man så länge förhandlat om, stod inför sitt förverkligande.Detta är minst sagt nedslående och oroande. Jag delar utrikesministernsuppfattning att det innebär att den kvalitativa kapprast-ningen kan fortgåohämmat och att detta i sin tur bidrar till att underminera ansträngningarnaatt hindra kärnvapenspridningen. Vi måste aktivt och kraftfullt medverka i deninternationella opinionsbildningen och försöka pressa stormakterna till att ivärldsfredens intresse enas, innan det är . Sånågra ord om , där president nu har slutfört sin medlarresa.Läget i förhandlingarna mellan och har ju länge varit kärvt. Isnart har vi väntat på resultat av president . Jag skall inte upprepa vad jag sade i fjolårets debatt omIsraels självklara rätt till säkerhet för sin nationella existens. Israelmotiverar sin vägran att följa säkerhetsrådets enhälliga beslut om attockuperade områden skall utrymmas med nationella säkerhetsintressen. Men fredoch säkerhet är icke bara en fråga om militär styrka och gränsernas dragning. Ihögsta grad är det också en fråga om politiskt förtroende, internationellt ochmellan och grannar. Fred med den största grannen måstevara en positiv förtroendeålgärd, som skulle stärka den israeliska statenssäkerhet och främja freden i . I utrikesdeklarationen sägsegentligen detsamma som jag nu har sagt, mer kanske med andra oi-d. Jag noterari varje fall alt regeringen klart säger ifrån att den israeliskabosättningspolitiken är ett hinder på vägen mot en verklig fred. Tyvärr finnsdet inga tecken som tyder på att den israeliska regeringen är beredd atlompröva sin bosättningspolitik, vilket är allvariigt från fredens synpunkt. Detär möjligt att president medlarresa resulterar i ett avtal mellanEgypten och och att frågorna på något sätt för sin lösning. Vi skullehälsa detta med mycket stor tillfredsställelse. Men ett avtal som intetillvaratar Palestinaarabernas intressen skapar inga garantier för fred iMellersta Östern. Tvärtom kan det leda till ökade motsättningar. Jag delar deni deklarationen redovisade uppfattningen att Paleslinaaraberna bör ha rätt attge uttryck åt sin nationella identitet inom ramen för en egen statsbildning ochatt de bör ges möjlighet att medverka i en uppgörelse som rör deras egenframtid och som innehåller förpliktelser som de skall iaktta. Lika självklartär det, att när vi konstaterar aU PLO är det mest representativa språkröret förPalestinaaraberna, innebär detta inte att vi godkänner organisationens allamål och medel. Vivet ännu inte med säkerhet vad president uppnått med sitt besök iMellersta Östern, men enligt hans egna uttalanden tycks granden för ettkommande fredsavtal vara lagd. Det är i så fall en stor framgång för presidentCarter. Han är den förste USA-president som insett alt det inte kunde bli någonfred i ulan en lösning av palestiniernas problem. Harpresidenten verkligen lyckats övertyga den israeliska ledningen om detta är deten stor framgång, en framgång för världsfreden. Då öppnas nämligen inte baravägen till ett avtal mellan och utan hela situationen iområdet kommer att genomgå en radikal förändring. Harå andra sidan Palestinaarabernas problem skjutits åt sidan för att det skullebli möjligt att sluta ett separatavtal mellan och , är jag räddatt ett sådant avtal kommer att skrivas i sand. Etl minimum måste vara atl denordning som skall gälla för övergång till självstyrelse för palestinierna påVästbanken och i finns med i avtalet. utan att Palestinaarabernas problem får en lösning är ingenriktig fred utan innebär ett permanent osäkerhets- och krigstillstånd.President och hans medarbetare tycks ha haft denna övertygelse med sig i bagaget påfredsresan. Låt oss hoppas att de inte övergav den utan att ett kommandefredsavtal tar hänsyn till Mellersta Österns huvudproblem -palestiniernasframtid. Förstevice talmannen (): har både och andra länder insett att det inteär de egna deklarationerna som avgör andra länders uppfattning om oss, utan denbedömningen sker efter våra handlingar och vår inställning till olikainternationella problem. Det gäller således att vara lyhörd för vad andraländer anser om oss - för att vi skall kunna få vetskap om huruvida vårställning verkligen är den vi själva anser. Med dessa reservationer torde mandock kunna säga alt uppfattas som ett neutralt land utan allianser medvare sig del ena eller det andra blocket. Det framgår bl. a. vid val avledamöter i internationella kommittéer och institutioner, där brukarhänföras till den neutrala gruppen. Avvikande meningar har dock iblandframförts, t. ex. av en känd engelsk politiker, som ansåg att alls inlevar neutralt.