prot · G20957 · 1978-12-31 00:00:00 — Harinle regeringen fattat all del som brukar kallas arbelsmarknadspolitiskainstrument inte räcker till i ett län där sysselsättningen i så hög grad ärberoende av och detta bolags åtgärder? Har man inle faltalatl här behövs statliga insatser av ell helt annat slag med inrikiningen attbryla denna bolagsdominans och skapa nya arbetstillfällen? 0/7?sysselsättningen vid , m. m. ömsysselsätlningen vid , m. //?. är regeringen beredd atlvidla i detta avseende? Därom finns inle en rad i svarei vi fått. Arbetsmarknadsministernåberopar regeringsförslaget alt regeringen skall få bemyndigande atl tillBillerud-Uddeholm AB få överföra en del av det lån som sedanbeviljades . Lika lilel som när lånel beviljades kommerdet nu all irygga sysselsätlningen efter fusionen. De lånevillkor som åberopasger inle täckning för påslåendet all staten skaffat sig något avgörandeinflytande över bolagets verksamhet och åtgärder. Någon siatlig satsning förall trygga jobben är del inle fråga om. Storbolagenhar styrt och ställt i . Följderna av detla är allvarliga. I norraVärmland har skogen utnyttjats lill skövlingens gräns. har lämnats kvarsom kan ge sysselsällning för de människor som bor kvar. Nuholas också industriorter i när bolagen inle finner del lönsamt atlfortsätta. Arbeismarknadsminisiernnämner alt ingår i del inre stödområdet. Då borde kommunen också kunnapåräkna statligt stöd. Men när man behöver pengar till utredning av ett projektfår man inte pengarna av slalen, utan det är del statssubventionerade Uddeholmsom skall svara för dessa. Ifolkpartiels skulle enligt valpropagandan storföretagen inte växa ihopmed staten. Men del är väl vad som sker. Vi kanske i näsla valrörelse får separollen; I företräds staten av storföretagen. Jaganser inte, herr lalman, att arbetsmarknadsministern gett svar på min fråga omvilka åtgärder regeringen avser vidla för att rädda jobben i . Därförupprepar jag den på nytt och kan kompletlera min frågeställning; Är del hananfört allt regeringen planerar för all möta den siluation som råder iVärmland? Måste del bli en katastrof innan regeringen är beredd att vidlagenomgripande åtgärder för atl skapa sysselsätiningsal-ternaliv? Jag ber att få instämma i de synpunkler beträffande den besväriigasituationen som befinner sig i som här framförts av föregående talare.Lågkonjunkturen har skakat i allmänhet, men i synnerhet.Värmland har varil ell av de mest utsatta länen. Del är specielll stål- ochträbranscherna som har haft det svårt, och de är mycket stora i . Dehar också undergått slora slrukluromläggningar med den lågakonjunkturen. Uddeholmsbolaget,som betraktades som säkerheten själv, har skakals i sina grundvalar, men fickockså elt lån. Jag skall inte polemisera med om delta, men jagvill ändå säga atl Uddeholmslånel har varit till fördel inte bara för företagelulan också för de anställda - det kan vi aldrig komma ifrån. Sedanhar och Billerud gått ihop när det gäller skogen och skogsindustrin.Jag vill också säga lill atl vid ett besök som vi frånVärmlandsdelegalionens sida gjorde i Säffie fören kort lid sedan fick viuppgifter om behovet av de 200 miljonerna som kunde överföras dit och göra nytta för del nyaförelaget som sådant och för den framlida sysselsättningen. Friställningaroch varsel har oroat, som här sagts, och del har varit kraftiga rykten omnedläggning. Det har talals om alt upp till 2 000 skulle friställas. Det ärockså riktigt som här sagts, att det nya bolaget ännu inte hunnit finna formenför sin verksamhel. Olika uppfattningar synes ha rått om driftens uppläggningoch inriktning, och det har då lett till vissa förändringar i ledningen. Avnaturliga skäl kan också detta vara en orsak lill atl osäkerhet har rått. Kanhändaär ryktena överdrivna. Vi får hoppas det. Men även om det allra värsta ejhänder, är situationen tillräckligt besvärande. Vi måste på allt sättuppmärksamma situationen och vidta de åtgärder som är möjliga, Slålsidan,som var mycket diskuterad-för ett år sedan, har man klarat av någoriunda, ivarje fall för tillfället. Men skogsindustrin över lag befinner sig ju i enmycket besvärande siluation. Del gäller inte enbart - detgäller nästan all skogsindustri. Många människor har sysselsättning i denna,och skogen och skogsindustrin är av största betydelse för landet och för vårexport. Den är vikiig och förblir viktig framöver. Envidare förädling av iräproduklerna behöver också komma till stånd. Därför ärdet inte minst vikligt att skogsindustrin uppmärksammas och stöds på alll sätt. Frånarbetsmarknadsdepartementets sida kan man med pengar göra mera lill stöd försysselsättningen och myckel annat för all hjälpa en för hela livsviktigindustri alt klara sig över en besväriig tid. Billerud-UddeholmAB har också begärt sysselsällningsslöd, och det är nödvändigt aU de får detla. Delån lill skogsnäringen på 900 miljoner som infördes av trepartiregeringen haranvänts till en hel del och bör också fortsätta. Men situationen håller i sig,och därför måsle man sälta in elt än siarkare stöd. Manropar ju efter stöd från olika håll. Jag är helt på del klara med alttillgången på pengar och andra resurser är begränsad. Man kan naturiigtvis inleheller kräva hur mycket som helst av en regering. Medtrepartiregeringens medverkan fick vi till slånd Värmlandsdelegationen, och vihar också fått vissa ekonomiska resurser till vårt förfogande. Del är vilacksamma för. En hel del har vi kunnal uträtta och vi hoppas kunna uträttamer. Men vi har det ändå bekymmersamt. I förhållande till folkmängden iVärmland är sysselsäitningssituaiionen betydligt besvärligare där än för t. ex.vissa varvsorler, och vihar väl rätt atl kräva samma stöd som de orterna harfått. Manbör inte i en debatt som denna gå in på enskilda fall. Det harjag klart förmig. Men jag vill ändå säga att Vänerskog är ett skogsföretag som har gjort ochgör slora ansträngningar för atl klara sysselsättningen åt många värmlänningar.Men genom brist på kapital måste företagel nu friställa människor, och deldrabbar många orter i . Som här har nämnts är också String-Sifhälla iSäffie ett företag som kan Ivingas lägga ned, och då blir det ell 90-talfriställda. 0/77sysselsättningen vid , m. m. Omsysselsättningen vid , m. m. Storforsärett av de brukssamhällen som har kämpat för atl klara sinsituation. Det företagel har slora behov av ytteriigare sysselsätlningstillfällenoch har ansökt om stöd. Jag hoppas alt del också skall kunna beviljas. Detfinns fiera orter som har det svårt. Jag skulle kunna nämna min hemkommun,. Jagvädjar här lill arbetsmarknadsministern alt ge erforderiigl stöd när deframställningarna kommer. Irättvisans namn skall väl sägas alt del är många som har fått stöd, men detbehövs mer. En regering och en arbetsmarknadsminister kan naturligtvis inle gåul och leta upp arbetstillfällen. Det förstårjag väl. Men när det kommerkonkreta förslag, bör samhället också sälta in sina resurser, även om det kanvara risk för förluster. Skogslänen måste få slöd. Del blir mångdubbeltbilligare än om friställning blir ett fakium. tog upp frågan om skogsförsäljning från . Bolagetbehöver kapital och skulle därför avyttra skog. Del kan också vara en väg tillbättre arrondering både för säljaren och för andra skogsägare. För min del villjag säga all om skogsförsäljning kan förslärka fastigheter, kan det vara en braåtgärd. Vi kanske inte skall gå in på den diskussionen i detta sammanhang, menjag tror att rätt upplagd bör en sådan försäljning inle innebära någon nackdel. Jagvill slula mitl anförande med att säga all arbetsmarknadsministern har mångamöjligheter att ge stöd i olika sammanhang, och jag hoppas alt han ochregeringen verkligen skall förstå den prekära situation som befinnersig i. Kanhända målar vi mycket i svart, och det är inte bra alt göra det allagånger. Jag vill därför säga att från Värmlandsdelegalionens sida ser vi ändårätt många ljuspunkter, och det gör vi som värmlänningar i allmänhel. Vi harnaturresurser och andra resurser, men vi behöver slöd i vissa lägen, och i ettsådanl läge befinner vi oss f n. Några av mina kamrater här i kammaren har berört näringslivs- ochsysselsättningsfrågor i , och ytteriigare några kamrater kommer eftermig atl beröra samma sak. Jagtänker något belysa samma frågor, men mera i stort och inte bara medutgångspunkt i värmländska problem. Under1960-talet och hiuills har vi upplevt atl många företag råkati ekonomiska svårigheter, som ibland är krisbelonade. Flera stora företagsverksamhel håller på alt ramla ihop. Sådana här negaiiva förhållanden, somlyvärr mer och mer genomsyrar vårt näringsliv, skapar givetvis dystraframtidsutsikter för många människor. Del berör inle bara milt hemlän,, som just nu är i blickpunkten ulan jämväl slora delar av landet iövrigt. Ja, det skakar stundom hela samhällsapparaten. Allamåste vi förslå vad kriserna betyder för människor och för kommuner som tillstor del, ja ända upptill 90-100 96, är beroende av den enda industri som finnspå orten. Osäkerhetenär mycket kännbar för många anställda. Deras framtid står på spel. hårt ödekanske väntar. Det handlar om människor som med hårt och mödosamtarbele under svåra villkor satt in hela sin arbetskraft i företagel i fråga,byggt upp ett hem och format sitt liv i skilda avseenden på den ort därföretaget till synes skulle komma att verka i framliden. Viskall alla förslå att människor är förvånade och överraskade när slora förelag- tidigare stabila som urberg, ekonomiskt starka och som med produkier av godkvalitet skapat sig ett gott anseende på väridsmarknaden -mer eller mindrehavererar. Ja, då förefaller det vara fel någonslans. Även med hänsyn lill attyttre faktorer och internationella förhållanden påverkar våra företag är delförvånande alt sådana här företagskriser kan uppslå eller håller på atl uppstå. Här kommer osökt frågorna: Har gångna tiders vinsterinte använts på ett riktigt sätt? Har planering ochorganisation varit bristfällig? Har investeringsviljanvarit alltför svag? Har del gjortsfelinvesteringar som fått förödande följder? Har privata intressenstyrt utvecklingen på samhällets bekostnad? Detsynes mig vara så atl samhällsansvaret har fått vika - inte helt, men dock iviss mån - för mer eller mindre långtgående privala iniressen. Människornai - och även annorstädes - upplever förhållandena som verkliglsvåra. Arbetstillfällen bara försvinner, och framtidsmöjligheterna förmörkasundan för undan. Närman reser i landei möter man överallt människor som ger sin oro lill känna. Detär en oro för alt deras arbetsmöjligheter kan försvinna, deras hembygdförtvina. Flerastora förelag hålls i gång mer eller mindre med hjälp av statsstöd - upp tillmiljardbelopp. När stora och tidigare bärande företag behöver hundratals milj.kr. antingen för att beslå tills vidare, för att överleva eller för atlvidareulveckla, då går de till staten och begär stöd. Sålänge förelagen går med vinsl och ger bra utdelning har man aktieägarna bakomryggen. Men då lönsamheten sviktar skall samhället träda lill. Då vill man varavän med staten. Eljest sägs det stundom att staten inte skall lägga sig i. Eulitel antal människor har ett avgörande infiytande över jobben och tillvaroni långa stycken för hundratusentals medborgare i vårt land. Detär förvisso som Per sagt en gång: Vi lever i en "fåtaletsekonomiska diktatur". Jag tycker, kamrater, alt det är horribelt att viännu 1978 kan konstatera alt Per ord fortfarande gäller. Nuhar vi verkligen anledning att fundera över hur det slår lill inom del enskildanäringslivel. Från väldigt många håll skickas SOS lill staten. Hjälp oss, roparman från många håll. räcker det inte med självläkande krafter, som deltalades ganska mycket om i den föregående valrörelsen. Mankan ställa frågan: Hur gick del för skogsbolagen ? Hur står det till med Domnarvel, , Omsysselsättningen vid , m. m. 0/7?sysselsätlningen vid , m. m. och ?Där har minsann inle några självläkande krafter gjort någonling. Nej, dennasalva läker inle, det vet vi alla. Detsom är svårt i dagens läge är alt få fram kapital,erforderliga resurser, för altinvestera, bygga ut och så långt det är möjligt trygga framtidens jobb förmänniskorna. De anställda säger klart och tydligt; Vissl är vi beredda alt tavärt ansvar för kapitalbildningen, men då är det inle mer än rätt atl vi ocksåfår del av den förmögenhetsökning vi är med om alt skapa. Det är fulltberättigat, säger de, att kräva atl vi får del av infiytandet över företagensskötsel och planering. Ett förelags framlid skall inle planeras och bestämmas islutna styrelserum. Elt förelags framtid har inte belydelse för bara slyrelsenoch aktieägarna. Samhället, kommunerna och de anställda har minst lika stortintresse av atl planering och investering sker på ett säll som är lill helasamhällets bäsla. Beslutom nedläggning, fusionering ellerelablering i annat land berör i allra högsiagrad alla i företagel verksamma. Del är de som inle kan vara med och fattabesluten som drabbas hårdast, det har vi lyvärr svåra erfarenheler av. Jaganser att det måste lill en annan lingens ordning än den nu rådande, om vi skalllyckas få bättre grepp om näringslivels utveckling - ett grepp som förframtiden skapar mera trygghet på sysselsättningens område. Jagvill slula med alt säga atl det finns personer - ekonomer och andra av olikapolitisk färg - som har framhållit all slår inför ett vägval bl. a. ivad gäller näringspolitiken. Det vägvalet måste ske så. att vi träder in på enväg där företag, löntagare och samhälle så all säga lar varandra i handen ochsamarbetar i syfte atl främja en ulveckling som gagnar hela samhället.Beträffande detla vägval trorjag alt det som sker Iredje söndagen kommer alt ha ganska stor betydelse för landei och för folkel. SUNEJOHANSSON (s): Reglerna i vad avser framställning av interpellationer här i riksdagenlär vara sådana att endasl en ledamot kan slå som interpellani. Den av GunnarOlsson inlämnade inlerpellationen är en gemensam framslällning frånsocialdemokraterna på Värmlandsbänken. Jag tror f ö. atl detta är en fråga sominle bara vi är inlresserade av. Vårt inlresse delas .säkert av anställda,kommuner, småföretagare, länsorgan och alla andra som är beroende av storbolagsom och som för att kunna planera sin egen framtid behöverfå veta vad som skall hända inom denna bjässe bland värmländskaindustriföretag. Tyvärrblir inte vare sig jag eller, tror jag, någon annan här i specielllupplyst av det svar som arbetsmarknadsministern har lämnat på . och hade visserligen en merposiliv syn på det och ville med en uppräkning peka på att det ändå harskeltnågonting, men tillåt mig att konstatera all grundstenen till det som har skettlades av den socialdemokraliska regeringen och inte av någon av deefterföljande. Somalltid när vi ställer frågor om situationen i vårt län får vi ett svar, därregeringen dels hänvisar till Värmlandsdelegationen, dels förklarar alt man skall pröva alla förslagom sysselsätlningsfrämjande åtgärder posilivt. Del börjar för oss bli en gammalskivbekant. Värmlandsdelegalionenhar lämnat förslag om sysselsätlningsfrämjande åtgärder, somarbetsmarknadsministern kan börja med att leta fram inom byråkratin, om han vill.Ett sådanl förslag inlämnades lill regeringen . Det gällde ett projekttill förstärkt återbeskogning av många kalhyggen. Vi begärde medelför atl bygga kylhus för förvaring av skogs-plantor. Ännuhardet inle kommii något besked, varken positivt eller negaiivi,om dennaframställning. Det sitter tydligen fast någonstans i byråkratin. Del skulle, omregeringen lämnade bifall, kunna ge jobb för både byggnadsarbetare ochskogsplanlerare saml en tryggare återbeskogning i länel. Eltannat aktuellt projekt är Filipslads kommuns framsiällan om alt somberedskapsarbete fö bygga ett industrihus, i vilket man skulle kunna inhysasmåföretagare som vill etablera sig men som saknar lokaler. För någon veckasedan fick Filipslads kommun elt negaiivi besked på denna framsiällan, trotsatl även detta projekt var anammat av Värmlandsdelegalionen. Man frågar sig: Ärarbetsmarknadsministerns ständiga besked om alt man skall pröva alla uppslagpositivt endasl en läpparnas bekännelse, eller skall man lita på de besked somregeringens represenianter lämnar här i kammaren? Meden så saktfördig behandling av förslag som skulle kunna förslärkasysselsättningen i är del svårt även för den alltid åberopadeVärmlandsdelegationen alt åstadkomma förslärkning av arbetstillfällena.Arbetsmarknadsministern säger att han håller sig informerad om silualionen inomBillerud-Uddeholm genom del s. k. elableringssamrådel. Men därvid stannarlydligen arbetsmarknadsministerns kännedom om det aktuella bolaget, för sedanhänvisar han till atl bolaget lillsammans med facken har påbörjat en utredningom hur de aktuella problemen i förelaget skall lösas. Ja,delta var ingen nyhet för oss. Jag trodde atl arbetsmarknadsministern skullesitta inne med bättre uppgifter, som även de som inle har förmånen atl vara medi bolagsulredningarna skulle kunna ha nytta av för att planera sin framtid. Statenär som bekant genom det lån på 600 milj. kr. som man har ställt till Uddeholmsförfogande, varav 200 miljoner om någon dag efter riksdagsbeslut kommer atlföras över på Billerud-Uddeholms skogsbolag, en verkligt stor delägare i dessabolag. Jag tror inle del finns någon bank här i landei som, om den hade lånatul så slora belopp till ell förelag, skulle vara nöjd med alt veta så lilet omvad som skall hända i bolaget, men som regeringen underligt nog lycks vara nöjdmed. Allt tycks fö flyta omkring lilet hur som helst i delta bolag. Och dellalillåler den nuvarande regeringen, trots atl man borde vara medvelen om altbåde vi riksdagsledamöter och många andra kommer all vända oss lill regeringenoch kräva insaiser för att ersätta de jobb som kommer alt försvinna. Vivärmlänningar minns den förre industriministerns utrop efter lånebe-slutel omalt "nu är Uddeholmsskulan flott och kan segla vidare för egen Omsysselsättningen vid , //?. ömsysselsättningen vid , //?. Men där hadehan endera fel eller också blev han lurad, för inte så långt efterål segladeUddeholmsskutan på nya blindskär, och den del av skutan som inrymmerskogsindustrin står alltså på ett kraftigt grund. Bolagels planer på vadman egentligen vill för all Uddeholmsskulan med en ny delägare som heterBillerud skall komma flott känner ingen till, men del talas om alt ca 2 000anslällda måsle lämna båten. Så sent som träffadesöverenskommelsen om all man eventuellt skulle kunna nöja sig med all slopa 800arbetstillfällen. har delta antal spalts på med yllerligare 1 200. En sådanlåntagare måsle underställas lånevillkor som inle tillåter något utrymme föratl utan ansvar för sysselsätlningen rasera både de anställdas och berördakommuners framtid. Avde tre frågor som ställt i sin inlerpellation hararbetsmarknadsministern inte svarat på den väsentligaste, tredje frågan,nämligen om vilka åtgärder regeringen tänker vidla om della bolag skulle sopabort omkring 2 000 jobb. Han hänvisar endasl till de traditionella medlen. Menalla vet att dessa inte räcker till för alt klara situationen i . Delfinns andra möjligheter, exempelvis mera pengar till utvecklingsfonden, merapengar till , mera pengar lillskogsvårdsstyrelsen och andra liknande regionala organ. Kanskeförslår inte regeringen del allvarliga läget i . Vi har inbjuditstatsministern, arbetsmarknadsministern och industriministern att besöka vårtlän, och jag överlämnar nu en inbjudan personligen och muntligen - ni har föllden tidigare skriftligen. Ni kommer kanske när valrörelsen närmar sig, men dåär besöket onödigt för det är inte vallöften vi behöver i ulankonkreta åtgärder. Och jag upprepar frågan: Vad har regeringen för beredskapatt sätta in om del antal jobb som är i fara i skulle försvinna? Till regeringens förelrädare här i kammaren vill jag säga atl de kanvara övertygade om all de alla är mycket välkomna lill . De är välkomnaockså i samband med valrörelsen, precis som de socialdemokratiska statsrådenkunde känna sig välkomna när de kom till vårt landskap inför en valdag. Låtmig, herr talman, till alt börja med anknyta till propåbeträffande ett projekt med skogsplanlor. Jag har haft tillfölle atl efterlysadetta i Värmlandsdelegationen, därjag liksom ell par andra ledamöter av dennakammare ingår. Där sade vi oss från början alt delta projekt var så pass liteloch greppbart alt vi säkert skulle kunna fö del effektuerat snabbt avbyråkratin - vi var på det klara med alt det fanns en byråkrati också i del häravseendet. Vi sade oss också alt även om projektet inle skapade så många jobb,så kunde vi med det påvisa all del gick atl göra elt och annat ål silualionen. Menprecis som påtalade här, så fastnade projekiei någonslans. Detfastnade uppenbariigen i den gamla, väl inarbetade byråkrati som den socialdemokratiskaregeringen under några decennier gjort så stabil. Ingen världskonjunklurnedgångkan rubba den byråkratin, del är alldeles uppenbart. Där har del härprojekiei fastnat, och egentligen vet ingen var del finns. Bl, a. harlandshövding efterlys! det upprepade gånger, men inle ens enlänschef kan lydligen få fram de "blanketter" som krävs för att fårotation på detla myckel begränsade ärende. Jagvill inle påstå att det här är symtomatiskt, men på något sätt beskriver deländå de problem man harall arbeta med i t, ex. Värmlandsdelegationen och iförelagen, när man försöker skapa någonling nyll. Det slora problemet i Sverigei dag ärju också all vi har ett alldeles för lågt nyföretagande. HolgerMossberg gick in i debatlen väl förberedd som alltid. Han höll ett som jagtycker briljant valtal. a. kom han in på frågan om de självläkande krafterna,och han talade om de svårigheter som elt antal enskill ägda förelag har.Del är uppenbart alt inle ser den enskilda företagsamheten somdet bästa, åtminstone gör han det inle i elt valtal och vid del här tillfället.Men man frågarsig: Hurärdå den andra företagsformen, den statskapilalisliskaeller statliga - vad man nu vill kalla den - där staten äger företag och slalengår ut och på olika säll försöker skapa arbelen? Hur gick det för KalmarVerkstad och dess fantastiska projekt som helte Tjorven? Det är visserligensnart glömt-vi glömmer så lätl-men man kanju ändå ställa sig frågan. Hur gickdet med Durox? Hur gick del med ? Närdet gäller fick vi ena årel efter del andra vela all omenpar år skulle del gå med vinst. Närden liden var inne, då skulle del gå medvinst om yllerligare . Men så blev det inle, och förelaget har varilen miljardslukare av format. O.K., Norrbollens ansågs vara nödvändigtav fiera skäl, bl. a. regionalpolitiska, för atl ge sysselsättning i den delenav vårt land. Men problematiken för har väl ändå varilpåtagligare och pågått under så många fler är än som varil fallet när det gälltenskilda företag i värt land. Jagskulle kunna göra listan lång - och del kan säkert alla ledamöter av dennakammare - över statliga företag som har haft problem och där regeringen ochriksdagen har fåll gå in med åtgärder. Men del går liksom lättare, detförefaller vara mera självklart, alt när ett statligt förelag får problemvänder del sig till regeringen, varefter denna i sin tur vänder sig lillriksdagen. Och sä kommer pengarna på bordel. Då blir del inle så myckel bråk.Man liksom förutsällerdelta. Men närenskilda företag får problem-det må vara avkonjunklurmässiga eller strukturella orsaker - blir del genast merauppmärksammat. Naturligtvis lar socialdemokraterna och andra socialister varapå lillfällei att plädera för sin speciella form av företagsamhet; denslalskapilalisliska eller möjligen kooperativa. Arbetsmarknadsministernsinterpellationssvar ger en del fakta. När inledde den härVärmlandsdagen i kom han hell naluriigl in på skogsförsäljningen. Jagsäger hell naluriigl eftersom frågan redan vädrats i tidningar, i uttalanden iradio och i . Till en början lalade han förnuftigt om möjligheternalill arrondering av en viss del av de 0/7? sysselsättningen vid , //?. ömsysselsättningen vid , m. //?. skogsarealer som står tillförfogande.