prot · G209166 · 1978-12-31 00:00:00 — Med tanke på den centrala roll somspecialundervisningen spelar i skolan vill jag understryka att del ärnödvändigt alt ställa höga krav på speciallärarutbildningen och attutbildningen ges ett sådant innehåll som är relevant för de framtidaläraruppgifterna. ÅKEGILLSTRÖM (s): Jag tackar statsrådet för svaret. fick jag svarbeträffande sjukhusundervisningen och kunde då konstatera att det var ettmycket bra svar, och jag hade inga kommentarer att göra. Jag är ledsen över attbehöva säga att jag har föll ett mycket torftigt svar-det är mestbrödtext av informativ karaktär och av mycket allmän art. Sammaslags allmänna text är det om , direkt lagen ur rapporteneller möjligen citerat i andra hand ur min egen motion. Något sådant bordealltså inte ha förekommit i svaret. Frågar man om en regerings policy vill maninte ha långa citat ur välkända källor som svar. Statsrådet poängterar isvaret: "Närdel gäller fördelningen av försiärkningsresursen vill jag framhålla att det ärav största vikt att denna fördelning sker med utgångspunkt i elevernas behov.Detta utesluter dock inte att man vidtar generella åtgärder som en minskning avundervisningsgruppernas storiek, om skäl härför finns. Det är dock av störstavikt att den återstående delen av förstärkningsresursen är tillräckligt storför all läcka de behov som kan finnas av speciella insatser för elever medsärskilda svårigheter. Denna syn på fördelningen av förstärkningsresursen harockså uttryckts i utbildningsutskottets betänkande 1975/ 76:30." Jagtycker att det borde vara en större angelägenhet för statsrådet att hållareda på vad hon själv säger än att hålla reda på vad utbildningsutskottetsäger. Del slår nämligen på följande sätt i propositionen: "Vidfördelningen av skolans lärarinsatser skall man då främst söka tillgodose dessaelevers behov innan resurserna används för andra ändamål." Vilket menar nuBirgit ? Och vad är i så fall en "tillräckligt stor"förstärkningsresurs, om svar är alt man först skall fördelaresurserna för generella åtgärder som en minskning av undervisningsgruppernasstorlek och sedan se om det blir något över åt de elever som har svårigheter? Sammanfattningsvisvill jag beträffande fråga 1 framhålla alt jag inte har fått något svar på denfrågan. Har den folkparlisiiska regeringen ingen policy när det gällerutbildning av handikappade elever? Jag förstår all regeringen helt enkelt intekunde ställa upp på den i interpellaiionen nämnda speci-allärarstämman. Detfanns ingen policy att redovisa. Beträffandefråga 2 fick jag ett brev som jag skall återge helt kortfattat. Därstår: "I utbildas åriigen ca 1 OCX) speciallärare. Enligtrapporter utifrån fältet får dessa speciallärare allt svårare att definierasina roller i arbetet med barn med särskilda behov av stöd, hjälp ochstimulans. Speciallärarna känner sig ensamma, otrygga och oklara över vadskolan vill använda dem till. Del är beklagligt att få uppleva att en yrkeskår,som kännetecknats av professionalism, känner sigobehövlig." svar ocksåpå denna fråga är mycket vacklande-alt "förslag om en avveckling avspeciallärarljänsterna inte är aktuellt". inte svara ja ellernej på frågan för att lugna några lusen utbildade speciallärare? Om del inte äraktuellt , finns del tydligen i alla fall planer som går i denna riktning.Då tycker jag att statsrådet i alla fall skall redovisa dem vid dettatillfälle. Det kanske är sista chansen att göra del inför . Tilldetta skall läggas frågan: Följs förordningen om inrättande avspeciallärartjänster? Den förordningen tillkom på förslag av en borgeriigregering. När kommer ett förslag om utvidgning av det antal platser somstatsrådet hänvisar lill och som socialdemokraterna genomförde 1975/ 76? Sedandess har ingen utvidgning skett av gren 1. Påden tredje frågan har jag däremot fött ett acceptabelt svar. Jag hoppas allstatsrådet noga följer utvecklingen på denna punkt. Jag förutsätter att UHÄverkligen besöker speciallärariinjerna och hjälper till med att bekämpa denförvirrande pedagogik som en del lärarutbildare sprider. Jagtackar för svaret, men jag hoppas att vill återkomma lill frågorna1 och 2, som inte har fått godtagbara svar. Fråga 1 saknar helt svar. Jagskall därmed övergå lill läroplansbehandlingen. Läroplanspropositionen hartillkommit i stor brådska, därtill med alltför kort remisstid för SÖ-förslagei.Redan den 9 november krävde jag i en fråga en utökning av remisstidenpå samma sätt som skedde med SlA-förslaget, då densocialdemokratiska regeringen lyssnade lill remissinstanserna och gick med påett halvt års förlängning. Statsrådet kunde i talarstolen inte gå med pådetta och inte ens ange när hon avsåg att framlägga proposition i ärendetberoende på den långa lid som behövdes för remissläsning. Två dagar senaresteg hon upp vid landsmöte och tillkännagav alt det skulle kommaen proposition . Kort tid därefter hade hon ändrat sig igen,och fanns propositionen 180 på våra bord. Säga vad man villom att vara kluven, men snabba ryck är del onekligen i detta regeringsparti.Vissa avsnitt visar emellertid att alltför snabba ryck ger sviter i texten. Utskollsarbetethar rättat till många av dessa svagheter. På en punkt är dock denfolkpartistiska regeringen alldeles för ointresserad: insatserna föratt bättreanpassa undervisningen lill de elever som har skolsvårigheier kommer mer ellermindre i skymundan. Jag vill ändå betona att det i första hand var för derasskull som SIA-ulredningen en gång gjordes. Närdet gäller statsbidragssystemet var ju avsikten alt decentraliseringen skullemedverka till att göra det lättare alt rätta resurserna efter behoven. Det är idelta avseende jag menar all elever med svårigheter bör ges större chanser äntidigare au fåsina behov tillgodosedda. Det har också varit beslutsfattarnasavsikter, vilket poängleras på flera ställen både i SIA-propositionen och iutskottsbelänkandet, som blev riksdagsbeslut. 1sammanhanget bör ihågkommas att beslutet togs i den s. k. jämviktsriksdagen,där många av besluten utgör kompromisser av ibland tvivelaktigt värde,eftersom kompromisserna för undvikande av lottning ger utrymme för vidatolkningar. beslut på denna punkt är därvid ett bra exempel. Detblir alltså möjligt att använda en större del än vad som i förarbetena avsågslill t. ex. generell sänkning av elevantalet i klasserna. Det hela kommeralltså ytterst att vila på hur man tror att elever med skolsvårigheier bästhjälpes. Eftersom vi trots eftersläpning i utbildningen har en speciallärarkårsom utbildats att metodiskt hjälpa elever med fysiska och psykiska handikapp,så utgår i varje fall jag ifrån att kommunerna nu vidgar möjligheterna tillinsatser för dessa. Detär därför intressant att ta del av om hurförstärkningsresursen fördelals i tre län. syfte var dels attkartlägga åtgärder som kommuner och länsskolnämnder vidtagit med anledning avfördelningen av denna resurs, dels att bedöma om fördelningen av resursernaskett enligl statsmakternas intentioner och "särskilt att de kommer demest behövande eleverna till del". Statsrådet har i sill interpellationssvarvarit inne på det. RRVkonstaterar: "Förutsättningarna alt lill nästa läsår åstadkomma en merbehovsorienlerad fördelning av försiärkningsresursen bedöms som mycketbegränsade - årets fördelning torde i hög grad bli normgivande för kommande årsfördelning. Dessutom betecknas beredskapen au genomföra funktionellautvärderingar av törstärkningsresursens användning som i väsentliga avseendenbristfällig." Dettasista konstaterande är oroande. På något vis är del anledning att ta initiativför att få kommuner och länsskolnämnder att lägga ned mera arbete på en annanfördelning. Kommuner och länsskolnämnder måste stimuleras att bäUre engagerasig till förmån för elever med skolsvårigheier. I annat fall har SIA-utredningunder med därpå följande beslut lill stor del varit förgäves. Jagtar fasta på att utskottet delar min oro på denna punkt. Jag är glad attutskottet velat göra en så stark skrivning för att uppmärksamma lokalaskolpolitiker på vikten av att "främst söka tillgodose dessa eleversbehov, innan resurserna används för andra ändamål". Detta citat lånar jagfrån föredraganden, och detta kombinerat med alt utskoiiei "utgår ifrånatt berörda myndigheter noggrant följer utvecklingen" bör utgöra engaranti för all de nu iakttagna snedfördelningarna i kommuner ochlänsskolnämnder omgående rättas lill. Enav de mera generella åtgärderna till förmån för elever med svårigheter är denanpassade studiegången. För folk som arbetat i specialundervisningen är dennaen utvidgning av åtgärder, som vi ofta tillämpade . Detär glädjande att den vanliga undervisningen på punkt efter punkt försökertillämpa specialpedagogikens erfarenheter. Men omsatt i ett större sammanhangfinns anledning att bestämt varna för frestelserna au alltför lättvindigt ge t.ex. emotionellt och socialt störda elever anpassad studiegång. Rätt tillämpad,med en intresserad handledare och ett intimt samarbete mellan skolan ocharbetsplatsen, är denna säkerligen en tillgång. Fel tillämpad och för tidigtkan den utgöra den direkta inkörsporten till utslagningur samhällets gemenskap. Det är därför vi socialdemokrater tycker att utskottetborde ha anslutit sig till SIA-beslutet i denna del. Skolförordningens 5 kap.51 S anger: "Anpassadstudiegång beslutas av skolstyrelsen efter hörande av elevvårdskonferensen." Detär inte av brist på förtroende för rektor, som vi varnar för att delegerabeslutanderätten. Erfarenheten säger mig alt rektor ålägges ett alltför tungtansvar och utsattes för ett lärartryck, som inte är bra för samarbetet. Vianser följaktligen alt om skolstyrelsen av någon anledning, t. ex. praktiskaskäl, vill delegera denna rätt, så ligger elevvårdskonferensen närmast till.Skolstyrelsen bör bära ansvaret, så att centrala resurser utnyttjas förundervisning av dessa elever. Jag yrkar följaktligen bifall till reservationen10. Närdel gäller ämnet/(?//g/o«xA'i/«sA-ö/; gör sig utskottets majoritetskyldig till en klar inkonsekvens. Föredraganden liksom utskottet är heltöverens om nödvändigheten av all integrera religionskunskapen med övrigaorienteringsämnen. Men sedan går utskottets majoritet ändå med på befrielsefrån ämnet. Låt mig peka på några påtagliga exempel för att belysa detta. Närman t. ex. behandlar just nu aktuella , så är det helt omöjligt all belysamänniskornas levnadsförhållanden där utan alt komma in på islam och dennareligions enormt starka ställning i landet. Närman berör u-landsproblematik i så är det omöjligt att göra det utan attta upp de religiösa förhållandena. Försök att spegla ulan all berörakatolicismen och påvemakten osv. Dethär betyder bara i klartext att del blir praktiskt omöjligt att befria någraelever från religionskunskap, eftersom delta ämne är så intimt invävt i de övrigaorienteringsämnena. Dessutom skall ämnet betraktas ur andra synvinklar änreligiösa för att ge elever en orientering om alla religioner. Färreoch färre elever har begärt befrielse: 1964 var det 1 592 och 1975 bara 180 ihela landet. har antalet behöriga till befrielse inom olika samfundökat. Totalt var 1975 av alla elever i det svenska skolsystemetbefriade! Denminskande andelen visar att samfunden själva börjar inse att religionskunskapensom ämne inte utgör något intrång i den egna religionen utan endast vill geobjektiv orientering om alla religioner. Därför är del omöjligt attfortsättningsvis befria elever från ämnet. Jag yrkar därför bifalllill reservation nr 16. Föredragandenhar av någon anledning fäst sig vid del s. k. , när del gällerall finna kriterier för baskunskap i svenska. Men detta projekt är inte bra somunderlag för ett ställningslagande om en s. k. årskurs 6-nivå, vilket ocksåutskottet rättat till. Forskaren för själv fram mycket kritiska synpunkter påresultaten. Undersökningarna saknar statistiska signifikansprövningar ochdärmed sammanhängande analyser. Urvalet av försökspersoner uppfyller intekraven på slumpmässighet. Den statistiska prövningen ersätts av enirovärdighetsbedömning. Testningarna av eleverna har skett under de allra sistadagarna före sommariovet med risker för felkällorsom därmed förknippas etc. Anknytningentill detta projekt ger då en del inkonsekvenser, närdet gäller det diagnostiskamaterial som SÖ skall utarbeta. Genomatt man anknyter lill ett relativt kriterium blir effekten - vilket f. ö.forskaren själv påpekar i sin rapport-att man beroende på provet kommeratt fåmånga eller få elever att ligga under kriteriet. Om gruppen förbättras somhelhet absolut sett, kommer ju detta inte att märkas, eftersom årskurs6-kriteriel är relativt. Andramer tilltalande modeller finns som kan tillämpas för olika årskurser, och jagförutsätter alt SÖ i det här beställningsarbetet väljer bästa möjliga modelloch att ett diagnostiskt prov inte får bli för styrande. Vårpartimotion har emellertid fåll utskottet på bättre tankar när det gällertidpunkten för insättande av färdighetsträningen, och del är en fin början. Påsamma sätt har utskottet också enligt vår motion vidgat baskunskaps- ochfärdighetsbegreppet. Närdet gäller frågan om fördelning av huvudmomenten på stadier har föredragandeninte följt SÖ:s förslag om gemensamma moment för de tre stadierna. Dessutomtycker flertalet remissinstanseratt det är ett bra förslag. Föredraganden ochutskottets majoritet intresseras inte av de fördelar som kan vinnas för eleversom har svårigheter. Kunskapen om enskilda elevers utveckling finns lokall ochger bättre underlag för en lokal sladieövergripande planering avundervisningen, så den passar den enskilde elevens intressen och behov. Man fårockså den nödvändiga samverkan mellan stadierna. Konkret uttryckt ger det denfysiskt, psykiskt eller socialt handikappade möjlighet att ta itu medhuvudmomentens innehåll, då beredskapen finns. Detkan betyda all vad vanliga elever lär sig i årskurs 5 kommer först i årskurs 7för den handikappade. Därmed kunde man också slippa läroböcker med årskursangiven på omslaget, något som givetvis är irriterande och förnedrande i t. ex.del relaterade fallet. Del är alltså precis tvärtemot vad propositionen citerarur remisserna: läromedlen blir mindre styrande än ! Alla de svårighetersom uppstår vid stadieövergångarna undvikes också. Tillförmån för elever med skolsvårigheier ber jag att få yrka bifall lillreservation nr 18, mot vilken utskottets majoritet saknar egen argumentation. Vinoterar med tillfredsställelse att utskottet anslutit sig till vår syn påhemuppgifter. Enligt Lgr 69 var hemuppgifterna i största möjliga utsträckningfrivilliga. Den rekommendationen skall ses i anslutning till den satsning påstudieteknik som poängterades i denna läroplan. menar föredraganden althemuppgifter utgör en del av skolans arbetssätt. Däremot tar propositioneningen hänsyn till de varierande förutsättningar elever har att klara sinahemuppgifter. Vitycker att det är en viktig bedömning alt göra, innan man automatiskt delar uthemuppgifter. Vi menar också alt hemuppgifterna inte behöver vara de traditionellautan vidgas till undersökningar, t. ex. i hemtrakten. På så vis kan manytterligare förstärka möjligheterna lill grupparbete och goda Närdel gäller betygsättningen i , som tagit upp isill anförande, vill jag komplettera med några synpunkter på de s. k.asleriskbetygen, som vi socialdemokrater anser vara helt överflödiga. Jagframförde den synpunkten i en interpellationsdebalt , ochtrots alt virrigt nog kom med tre olika författningstexterinom loppet av så har inget i sak förändrats. Två omständighetergäller fortfarande: Gruppen utvecklingshämmade kaninte särskiljas längre med nu gällande uttagningsförfarande, och följaktligenvet man inte vem som bör ha asteriskbetyg. Asleriskbetygen upplevs somdiskriminerande av f d. elever som i sitt slutbetyg har asterisker. Mednuvarande brist på kaiegorisering för långt flera elever detta diskriminerandebetyg än den lilla grupp som de tillkom för. Detintressanta med förslaget är alt föredraganden inte nämner asleriskbetygen.Hon konstaterar bara: "I fråga om 1. ex. intellektuelltutvecklings-hämmade har kryssmarkering (asierisk) använts för all upplysa omatt betygen avser en särskild referensgrupp." Sedan säger hon: "Jagavser därför föreslå regeringen all uppdra åt SÖ att lägga fram förslag sominnebär möjlighet all vid betygsättningen la särskilda hänsyn." Utskottetsmajoritet däremot vidgar gruppen till elever med speciella svårigheter och haringen erinran mot att betyg med asierisk används. Det är tråkigt att behövasäga det, men i tur och ordning har , statsrådet ochutskottets majoritet i ord visat att de inte vet vad de talar om. Jag yrkarbifall till reservation nr 21. Detär vid intagning till gymnasieskolan viktigare all dessa elever får en meromfattande behandling i intagningsnämnden, föregången av en förstärkt studie-och yrkesorientering. Med denna fina kombination behövs inga särskilda betyg avdiskriminerande art. Däremot tycker vi nog all det är viktigt - speciellt idessa fall - att intagningsnämnden har rätt sammansättning. Vi menar altlekmannainslaget bör förstärkas precis som BU 73 föreslog för au ge bättrekunskap och erfarenhet från arbetsmarknaden, och då särskilt för elever som harspeciella behov. Jag yrkar alltså bifall lill reservation nr 25. Slutligen,herr talman, hälsar vi med tillfredsställelse att utskotlel ställt upp på vårasynpunkter om fortbildningen. En övergripande översyn av alla varierande formerav fortbildning är nu en myckel viktig uppgift. Det är beklagligt altregeringen inte förstått detta och heller inte lagt något förslag. Med del anförda ber jag att få yrka bifall lill reservationerna 10, 16,18,21 och 25. Jag kommer att hålla mig helt till den del av anförandesom berörde mitt svar på interpellaiionen och överlåter givetvis åt utskottetsledamöter att bemöta övriga frågor och synpunkter. Låt mig först kommentera det som sadeom remisstiden för SÖ:s läroplansförslag. Jag undrar om vare sig i ÅkeGillström eller någon tycker att vi skulle ha varit i en bättre situation, omvi hade fött en förlängd remisstid och därmed missat alla chanser att få framett beslut om en ny läroplan . Jag själv var på den punkten på det klaramed att det var angeläget att få remissvaren, som vid det laget var i stortsett färdigskrivna i de flesta sammanhang. Vi behöver inte fortsätta dendiskussionen; jag ville kommentera detta för att det inte skulle stå alldelesoemotsagt. Någonkluvenhet kände jag inte . Jag lärde bara av verkligheten, så som här har u ndervisat oss om att man bör göra - och det instämmerjag hjärtligt i. Vi såg att del fanns en möjlighet att på grundval avremissvaren, som vi grundligt men mycket snabbt läste, utforma ett förslag somskulle kunna framläggas för att del skulle kunnabli underlag för beslut, vilket ju sker här . Sedangäller det alltså mina svar på inlerpellationsfrågorna. Jag beklagar alt ÅkeGillström inte vill erkänna det faktum au jag står på den grund som har lagts iSIA-beslutet, i beslutet om ett nytt statsbidragssystem och i dennaproposition, såsom en policy för behandling och hänsynstagande till elever medsvårigheter och därmed också såsom en policy för specialundervisningen. Det äralldeles klart - det har uttalats och det står vi helt bakom - att elever medsvårigheter i första hand skall tillgodoses. De bör få större resurser änandra, det är en helt klar policy. Vi har inte behövt så många ord eftersom vigår efter de linjer som dragits upp av i detta sammanhang. Menåtgärder för elever med skolsvårigheier är inte synonymt med insatser avspeciallärare. Vi vet att kommunerna prövar många andra vägar, t. ex. temporärgruppindelning, assistent- och kompanjonlärare, personliga assistenter osv.Det stämmer ju med vad utbildningsutskottet sade 1975/76, att del är angelägetatt de regionala och lokala skolmyndigheterna och skolledarna åläggs bådefriheten och ansvaret att i den praktiska tillämpningen ute på fältet utanbundenhet och anvisningar i alla detaljer handla med utrymme för sunt förnuftoch fritt val. Det har också betonats här att del är myckel angeläget att maninte försöker styra denna lokala frihet på något sätt. Man kan fråga sig om detpå socialdemokratiskt håll finns en kluvenhet. Det är självklart all del kanfinnas tecken som gör att man kan dela rätt mycket av oro. RRV:srapport har, av de skäl som jag har angivit, begränsat värde. Den får inte gesför stor tyngd, den är ändå kanske en varningssignal. Det finns anledning förbåde departement och SÖ att noga följa utvecklingen. Men jag kan inte finna attdet finns anledning all nu signalera åtgärder. Jagvill också kraftigt understryka att elever med svårigheter skall få de störreresurserna, att man , som vi också har skrivit i propositionen, vidfördelningen av de nya resurserna måste tillse alt de går till skolor ocharbetsenheter där svårigheterna är större än normalt. Det är huvudlinjen i vårinriktning och vår policy på detta område. Det är naturligtvis viktigt - som vihar understrukit och som jag sade i svaret - att lärare med specialpedagogisk utbildning får spela roll och att de ingår i arbetsenheterna. Det är beklagligt om det är såsom citerade ur ett brev från en speciallärare, att de känner sigisolerade. Det måste vara fel, för meningen är alt de iarbetsenheten skall spela en betydelsefull roll för au elever med svårigheterskall få bästa möjliga hjälp. Närdet sedan gäller frågan om vi planerar något slags avveckling avspeciallärartjänster, sade jag att det inte var aktuellt. Det behagade ÅkeGillström vrida till litet, så att det skulle betyda alt jag hade planer ibakfickan för avveckling litet längre fram. Jag har inga som helst sådanaplaner. Jag borde kanske hellre ha svarat att jag inte tänker lägga fram någraförslag i den riktningen. Jag tror att jag därmed har sagt det jag fann viktigt att tillägga tillmitt svar till . () kortgenmäle: Jag skall försöka besvara frågor med anledning avreservationerna. Beträffandeden först nämnda reservationen, som gällde anpassad studiegång ochrektordelegalionsrält, vill jag säga att den rätten finns enligt skollagen. Jagkan icke se någon anledning till att vi skulle gå in och ändra på debestämmelser som redan finns. Beträffandebefrielse från deltagande i undervisning i religionskunskap måste jag säga attdet förvånar mig att just socialdemokraterna reserverar sig föratt slopamöjligheten till befrielse från religionsundervisningen. Det var ju ensocialdemokratisk regering som höll på att bränna fingrarnai ett mål i mot här i landet i just denfrågan. Jag tror att det är klokast att hålla de internationellaöverenskommelser som vi skrivit under. Närdet gäller fördelning av huvudmomenten på stadier har några socialdemokraterreserverat sig mot utskoitsmajoriletens förslag med hänvisning till elever medsvårigheter i skolan. Såvitijag förstår kan anpassning lill enskilda elever ochderas svårigheter knappast anses underlättas av alt huvudmomenten är gemensammaför de tre stadierna. Sladieövergången underlättas genom andra åtgärder somredan praktiserats, t. ex. inskolningsperioder som även de kan kombineras medextra åtgärder för enskilda elever. Närdet gäller asleriskbetygen sade att elever inom gruppenutvecklingshämmade kan särskiljas och att dessa elever uppleverasleriskbetygen som diskriminerande. Jag är så gammal i lärargamet att jagminns när dessa betyg infördes. De föregicks då av en vanlig betygsättning.Anledningen till att man införde asleriskbetygen var all man ville komma ifrånatt elever skulle uppleva det som diskriminerande att sitta med de låga betyg,ettor och möjligen tvåor, som de kunde skrapa åt sig. Därför upplevde man detsom mer positivt och mer förekommande gentemot dessa elever att kunna ge dem enasterisk och därmed också betyg efter en annan skala. Jag har alltså inte någonförståelse för att dessa betyg skulle behöva ändras. Socialdemokraternahar också reserverat sig när det gäller intagnings nämndens sammansättning.Del är möjligt att vi 1973 underskattade betydelsen av erfarenheterfrån skolan och skolans förhållanden när det gäller intagnings-nämndernasarbete. Detta avhjälptes genom föredragandens förslag.