prot · G209167 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:167 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. §1 Läroplan för (forts.) Fortsatlesöveriäggningen om uibildningsutskottets betänkande 1978/ 79:45. Jag kommer i det här inlägget inte all beröra de reservationer iutskottsbetänkandet bakom vilka jag står som första namn. De är redanbehandlade. Jag kommer inte heller alt la upp utskottets betänkande i övrigtannat än på ett par punkter där jag, efter aU ha lyssnat på debatten, tänkersäga några ord. Iett av sina inlägg sade att del är skönt att alla nu är överensom alt det finns problem i skolan men alt det är synd alt socialdemokraternauppläckte det först vid regeringsskiftet . och jag har diskuteratden här frågan vid eu tidigare tillfälle, och jag tvingas upprepa vad jag dåsade. Närsocialdemokraterna tillsammans med alla de övriga i staisuiskotteis andraavdelning 1970 begärde en utredning om arbetsförhållandena i skolan, så var detett tecken på att vi lika väl som de borgerliga var medvetna om att skolan hadestora problem att brottas med. var vi alltså medvetnaom det allvariiga i situationen, och därför begärde vi tillsammans med deborgeriiga kollegerna det utredningsarbete som har rullat fram ochlett till det beslut vi kommer alt falla . Reformarbelet har såledespåbörjats och fortgår. Det kommer säkert att ta innan det är avslutat.Men det kommer aldrig att bli så alt skolan får lugn och blir fredad frånreformer, därför alt skolan måste ständigt förändras i takt med de övrigasnabba förändringarna i samhället. Attproblemen blev som störst vid 1970-talels början hängde samman med enutveckling som förekom i hela . Det var den ökade migraiionen, både inomländerna bland den egna befolkningen och genom de stora invandrargrupperna somkom till Väst- och industriländer. Detär självklart att det har fört med sig brytningar, samarbets- ochsamlevnadssvårigheter. Det vore fel alt förneka det. Givetvis har del i varjeland där befolkningen så snabbt har blandats med andra folkgrupper, andratraditioner, andra seder och andra kulturmönster, uppstått svårigheter attanpassa grupperna till varandra. Självfallet har industrisamhällets problem pådel sättet också vuxit in i skolan. Alt sålunda förneka au det finns stora problem i skolan äroriktigt. Men det är också väsentligt - några talare harunderslrukitdelidag-att inte överdriva. I dagens skola arbetar del nämligen såoerhört många entusiastiska människor som har nått förvånansvärt goda resultat.Därför anser jag att helhetsomdömet om dagens svenska skola bör vara positivt,som vi skall erkänna att många problem är olösta och att det behövsstora resurser för all lösa dem. Underarbetet med läroplansförslagel i utbildningsutskottet och i andra sammanhangharjag, herr talman,egentligen varit föga intresserad av om del eller det ämnetskall ha mer eller mindre. Det är tekniska detaljer som i och för sigär av betydelse, men jag har haft väldigt svårt alt "tända" på dem.För mig är två andra ting helt avgörande. Det gäller för det första hur myckelvi har råd att ge till skolan för all fö den personal, den utrustning och delokaler som behövs. För det andra gäller det hela skolans sätt att arbeta. Ochdel är arbetssättet som är del väsentligaste inslaget i det läroplansförslagsom vi nu behandlar liksom del var del i SÖ:s förslag lill läroplan. Påde flesta punkter ansluter sig utskottet lill förslaget om nytt arbetssätt. Detarbetssättet innebär alt vi skall göra all undervisning mer verklighetsnära,att skolan skall fungera så all eleverna känner igen den verklighel de lever i.Del gäller vidare alt öppna skolan för samhället och öppna samhället förskolan, alt arbeta så att varje elev känneratt hon eller han av skolan förutmesta möjliga utifrån de egna, personliga förutsättningarna. Omvi lyckas genomföra del och de övriga i SIA-reformen ingående delarna, så ärjag övertygad om att vi kommer att få en bättre skola - aldrig problemfri, delär omöjligt, men en väsentligt bättre skola än . Jaglyssnade med stort intresse till anförande, som jag praktiskttaget utan reservation kan ansluta mig lill. Jagar bara överraskad överaltBritt Mogård har gått till väga så annorlunda i andra sammanhang, dä hon hartalat om skolan. Underden socialdemokratiska regeringen dundrade Britl Mogård och andra moderateralldeles fantastiskt och talade om hur dålig skolan var. Så kom de tillkanslihuset, och låt mig säga au de två åren med en moderat skolminister var demest intetsägande och tafatta i moderna historia påskolsidan. Del hände praktiskt tagel ingenting. Ja,normgruppen tillsattes, och jag tycker att det var en bra arbetsinsats, men detvar del enda. Sedanslutade i regeringen och därefter har hon varit ute och dundratigen och talat om hur dålig skolan är. Därför var anförandel välgörandemodest och jag beklagar att icke én enda gång har satt sin fot iutbildningsutskottet. Det hade ju varit möjligt för henne, när hon nu är medlemav utskottet sedan hon lämnade regeringen, att i denna milda och tonpåverka utskottets betänkande. Men del avstod från. Detsammagäller , som har ställt frågor till utskottet: Vad har utskottettänkt med det och det? Det var helt onödiga frågor, därför att ärsuppleant i utbildningsutskottet, har rätt att vara med och delta idiskussionerna och ställa frågor och få svar. Men hon har heller inte velatvara med vid behandlingen avgrundskolans läroplan. Dessabåda ledamöter har avstått från all i utbildningsutskottet medverka Tisdaeenden till utformningen av den nya skolan. Jag nämndeförut att ett av skälen till brytningarna och svårigheter all åstadkommaen harmonisk skola för alla har varit de Läroplan fårbefolkningsomflyttningar som vi har haft i och industriländer. Därför är det angeläget att understryka, som ocksåhar sagts tidigare i debatten av bl. a. ,alt del är oerhört viktigtall vi försöker skaffa flera och bättre resurser för att ge de specielltutsatta grupperna, våra invandrare, tillgång till undervisning. Jagtänker då framför allt på hemspråksundervisningen. är det land av allai väriden som har kommit längst när det gäller att ge hemspråksundervisning -det skall noteras som vi säger all del är ändå rätt mycket somfattas. Densvenska allmänheten har ingen aning om att som skolan pågårundervisas det i 55 olika språk iden svenska , däribland deförsvensk kultur mest främmande språk-två kinesiska dialekter,osv. Delar insats som vi har försökt göra, men vi måste göra ändå mera. Det vilar påvåra axlar ett ansvar att hjälpa unga invandrare lill en anpassning i detsvenska samhället som gör att de sedan som yrkesverksamma medborgare kan kännaatt de lever lyckligt i detta land, som blir deras nya fosteriand. Jagskulle vilja säga ett par ord också om en fråga som log upp isitt inlägg. Jag avser inte att polemisera med , för jag har fullrespekt för hans personliga inställning till livsåskådningsfrågorna, men hansade någonting som också statsrådet berörde, och det är min avsikt attfrån våra utgångspunkter ansluta mig till vad statsrådet sade. berättade om en elev som hade frågat: Närskall ni politiker tala omför oss vad som egentligen är meningen med livet? Delför i vårt samhälle aldrig bli så att vi någon sen majnatt i skallvotera om vad som är meningen med livet! Livsåskådningsfrågorna måstemänniskorna lösa för sig själva, men det skall vara skolans uppgift att ge demhandledning i sökandet efter del de sedan upplever som sanning. Viskallhjälpa dem, ge dem mod och styrka all söka del de sedan upplever som livetsmening. Men det får inte vara skolans eller politikernas uppgift att trycka påmänniskorna någon åsikt i del sammanhanget. Jag har talat om resurser och sagt all del är viktigt att vi också kan tillföra skolan de resurser som behövs. Jag vill gärna även för min del uttala en stor besvikelse över att det inte har varit möjligt i utbildningsut skottet att ge en resursökning redan det kommande läsåret. Det är värdefullt att folkpartiregeringen därefter startar en ökad resurstilldelning till skolan, men de 95 miljoner som vi föreslår redan för skulle betyda ungefär 1 000 människor till anställda i skolan, vuxna människor som kunde komma in redan nu och i ett besvärligt och krisartat läge la itu med problemen snabbare än folkpartiregeringen och utskotlsmajoriteten har velat vara med om. Jag undrar om det inte ändå skulle kunna vara möjligt att några av borgerliga ledamöter kunde vara beredda att sluta upp med '39 socialdemokraternapå den här punkten och se till, all vi startar den här resursökningen tidigareän regeringen föreslår, Tillsist: Med talmannens tillåtelse villjag vända mig ulan polemiska inslag till enav kammarens värderade ledamöter. Under har deltagit ipraktiskt taget alla ulbildningsdebatter i . Under har jag somordförande i det utskott som har handlagt frågorna haft alt debattera medhonom. Vi har väldigt ofta hafl mycket olika meningar. Jag har många gångertyckt alt åsikter har varit helt stolliga, och han harkvitterat med samma artighet riktad mot mig. Men när drar sigtillbaka från riksdagsarbetel och inte längre kommer att delta i denulbildningspolitiska debatten här tycker jag alt vi förlorar många värdefullainlägg och en värdefull medarbetare. Jag ber, herr talman, att fö sluta dettaanförande med att tacka för god debatt. () kortgenmäle: Jag vill börja mitt korta inlägg med att instämma i de ord somutskottets ordförande riktade till alldeles . StigAlemyrs beskrivning av SlA;s tillkomst 1970 är helt korrekt. Huruvida det åretskall anses vara tidpunkten för - om jag för använda uttrycket -omvändelsenlämnar jag därhän. Jag tycker emellertid att därefter -jag kanerinra om motionsyrkanden från vårt håll här i 1972,1974 och på våren1976;jag har åberopat dem tidigare-var intresset från den dåvarande regeringenssida inte så där väldigt engagerat, medan däremot sedermera ett sådantengagemang har inträtt. Detär riktigt som säger, att vi har diskuterat det här en gång förut,och för min del är i och med den här diskussionen frågan om när tidpunkteninföll uiagerad. Huvudsaken är att vi är överens, och det är vi; det har bådeLena förut och vitsordat. StigAlemyr säger att förra skolministern så fort hon lämnadedepartementet började ge en annan attityd lill känna i den allmänna debatten.Det är kanske ungefär på samma sätt jag har upplevt tidigare skolministrar. Såfort de har blivit befriade från detta kanske i och för sig tunga ämbete hartongångarna skärpts betydligt. Måhända är det en åkomma som vidlåder f. d.skolministrar. Detvikliga är nu att vi är överens om tagen. Jag tror liksom utskottets ordförandeatt vi framöver kommer att fö räkna med ständiga påminnelser om debristfölligheter som finns också med detta läroplansförslag. Men som jag anförde tidigare : Det vikliga är att vialla, fria från alla prestigehänsyn, är beredda all nogsamt pröva de förslagsom kommer fram och se om vi kan göra saker och ting bättre. BRITTMOGÅRD (m) kort genmäle; sade att han tyckte att jag var ute och dundrade innan jagblev skolminister och att jag nu är ule och dundrar igen. Av en händelse lästejag just nu TCO:s skrift TCO och ungdomsutbildningen. Där förekommer det på s.32 ett fruktansvärt . Det talas om oro, skolk och förstörelse,om att skolans kvantitativa utveckling inte motsvaras av en kvalitativ, altmånga lärare inte trivs med sill arbete, osv. - Dundrandet är tydligen ganskautspritt. Densocialdemokratiska taktiken i skoldebatten detta valår är klar . Enhuvudpunkt är alt påslå all jag som skolminister inte gjorde någonting alls.Intetsägande och tafatt, var betyg. Jag känner mig självfalletkränkt av det - del trorjag inte bryr sig om - men del är dessutomlögn. I vår partimolion har vi på åtskilliga sidor redovisat vad som uträttadesunder trepartiregeringens lid. Vadsocialdemokraterna borde tala om är vad trepartiregeringen gjorde för fel ochvad som i stället skulle ha gjorts. Det är sådant politisk debatt skall handlaom. Apropåmin närvaro i utskottet: Vi har ännu inte fört upp den interna arbetsfördelningeninom olika partier till debatt här i kammaren. Jag skulle nog vilja avråda frånatt vi introducerar det debattämnet här. Annars skulle jag naturligtvis kunnasäga att jag tycker all det är litet förvånande alt utbildningsutskottetsordförande majestätiskt inträder mot slutet av debatten, men det harjag alltsåinte tyckt och inte heller sagt. Merapengar är socialdemokraternas oföränderiiga recept mot skolans problem. Delreceptet har de utfärdat, och ändå ökar problemen ständigt. Men,, vi kan inte längre försöka köpa oss fria från problemen. Det ärdags att ta ett djupare ansvar, och det var vad mitt anförande handlade om.Milt anförande var inte modest. , långt därifrån. Jag tycker altStig Alemyr bör läsa på del anförandet, för det ställer krav också på honom. SVENJOHANSSON (c) kort genmäle; Låt mig bara säga lill att människan föds hit ulan livsåskådning,ulan kunskap hur hon skall leva sitt liv. Hon behöver inte bara ha hjälp medatt lära sig läsa, skriva och räkna. Hon måste också ha hjälp med att hitta denväg genom livet där hon kan finna livets mening. Detär många som måste vara med och hjälpa här; hemmet, kyrkan, osv. Skolan kan dåinte stå utanför. Den fråga som skolelever bland s. k.sekulariserade ungdom har ställt och som går ut på all de vill all vi skallvisa dem vad som är livets mening vill jag la på djupt allvar, och det hoppasjag alt också skolan gör. Jagär tacksam för de lärare som jag fick ha. De tvingade inte på mignågonting, men de gav mig riktlinjer och talade om vad som kunde vara livetsmening. Låt mig också säga; Vi vill arbeta fören skola föralla. Då bör vi också kunna visa på vad som är livets mening. Annars måsle viha ett skolsystem med olika sorters skolor. () kortgenmäle; Jag skall nu med herr talmannens tillåtelse replikera påett sätt som känns något ovant. Det är sista gången jag i denna kammaredeltar i en större debatt, givetvis i en utbildningsfråga, som vanligt. Tänkerjag tillbaka - och del gör jag - på niiti långa kontinuerliga debatterande iutbildningsfrågor alltifrån milt inträde i , passerar enlång rad framstående meningsmotståndare revy, däribland åtskilliga statsråd alltifrånRagnar Edenman. Debatternahar varit hårda men aldrig medfört någon bestående personlig smärtaför min del och jag hoppas icke heller för motståndarna. Utbildningsutskottetsvärderade herr ordförande och jag har stått ut med varandraalltsedan andra kammarens tid, oftast oense i kammaren, t. o. m. kraftigtoense, men där utanför lika ofta i god personlig allmän sämja och medömsesidig, tror jag, högaktning. Jagvill kvittera hans ord till och om mig med att också jag tackar för den gångnaliden, betygar honom min uppskattning och uttrycker den förhoppningen att haninte får det lättare med min efterträdare i utbildningsutskottet. Våra meningsutbytenfortsätter framöver i en utredning. () kortgenmäle: Jag är ledsen om Britl Mogård känner sig kränkt över kritiken. Del varinte min avsikt alt kränka henne utan att göra ett inlägg i den politiskadebatten mellan våra resp. partier, som är hård i det här avseendet - när vitalarom vad vi tyckerom varandras insatser och kritiserar dem brukar vi intebetrakta det som en kränkning. Detär från min sida inte avsikten alt kränka den värderade ledamoten av kammarenBritt Mogård. Och det är inte heller så att jag vill lägga mig i moderatasamlingspartiets interna arbetsfördelning, utan jag har närmast beklagat attutbildningsutskottet inte haft möjligheter att utnyttja Britl Mogårdsarbetskraft under denna lid, eftersom jag upplever att hon har blivitså i modest riktning förändrad. Till : Del är möjligt att vi har mycket olika meningar.Jag vill nämligen på nytt hävda all del vore djupt oriktigt om skolan skullebestämma vad den enskilda människan skulle ha för livsåskådning eller skulletycka eller tro om livets mening. Det är självklart - och det säger utskottet -att när det gäller de demokratiska grundvärderingarna i samhället kan skolaninte stå neutral. Men i övrigt skall skolan vara neutral. Skolanskall stimulera människorna till alt söka sig fram och söka finna enlivsåskådning. Den skall naturligtvis också, så långt del går, ge svar på defrågor som eleverna ställer till sina lärare och andra i skolan. Viskall stimulera eleverna att tala med varandra om livets problem. Vi skallstimulera dem, herr talman, till att söka finna meningen med livet men icketala om för dem vilken denna är. SVENJOHANSSON (c) kort genmäle; Jag känner mig nästan litet glad över att jag kunde föra vidare fråganfrån en av dessa elever om vad som är livels mening och vad vi skall göra föralt hjälpa dem med den. StigAlemyr säger att vi har olika meningar. Ja, del har vi. Och i ett demokratisktsamhälle för vi föra fram dem. Det harjag gjort. Jag har min uppfattning attviskall hjälpa ungdomarna så långt som det är möjligt alt visa på de rättavägarna genom livet och vad som kan göra livet meningsfullt. Ingenskall tro att vi inte ger och inte påverkar. Massmedia gör det. Skolan gör det.Ja, jag skulle kunna la upp många områden. Där får människorna vägledning. Dåmåsle vi alla vara med och se lill all vi inte glömmer eller undanhåller någotav del som är det viktigaste. (vpk): Herrialman!Grundskolereformen är genomförd. Åtskilliga administrativa och organisatoriskafrågor i anslutning lill den tål fortfarande att diskuteras. Men dessa frågorfår inte så totalt dominera en läroplansdebatt som har skett här . Vaddiskussionen måste gälla är att ge , insatt i sitt samhälleligaperspektiv, ett innehåll som tillgodoser elevernas behov av kunskaper. Dethandlar inte bara om så och så många timmar fysik eller så och så många timmarreligionskunskap, utan det handlar om vad undervisningen i fysik skallinnehålla och vad undervisningen i religionskunskap skall gå ut på. Närdet gäller detta innehåll förfäktar vi från vpk de intres.sen somarbetarklassens barn har som blivande lönearbetare i industrin eller ioffentlig förvaltning- kunskaper som är användbara för ett framlida yrkesarbetemen, och del är lika viktigt, som också är användbara i försvaret mot detutnyttjande som de arbetande alltid utsätts för i ett kapitalistiskt samhälle. Denflathet som socialdemokratin visar när del gäller au diskutera skolans innehållhjälper till att öppna för reaktionära offensiv mot ,den som gav uttryck för. Det är helt uppenbart att vad somdöljer sig bakom tal om ordning och arbetsro i skolan, om alttillvarata varje individs förutsättningar, om alt vad de kallar svaga eleverskall skyddas mot misslyckanden, om att behovet av högt utbildad arbetskraftmåsle tillgodoses, ingenting annat är än ett raffinerat försök att plädera förden gamla elitskolan. Detär ingen som inte vill alt det skall finnas ordning och arbetsro i skolan. Detär en självklarhet alt delta måsle skapas. Men inte på villkor.Reaktionen har redan vunnit alltför stora segrar som följd av den kris som harpräglat västvärldens ekonomier . Spöken från 1930-och 1940-talenkläs upp och friseras och tillåts sprida sin unkna andedräkt. Detär hög tid att slå tillbaka, mot dessa tendenser, och det är vad vänsterpartietkommunisterna har försökt göra i sin motion om läroplanen. Delär bedrövligt att behöva konstatera den totala tystnad som dessa väsentligafrågor har bemötts med här . StigAlemyr trodde sig bryta denna tystnad. Han förklarade alt mer ellermindre i ett viss ämne är likgiltigt. Han sade alt det var två andra saker somvar väsentliga - hur myckel pengar som ges och arbeissätiei. Så långt kan viväl vara någorlunda överens. Men fortfarande saknas innehållet, fortfarandesaknas den grundläggande analysen och fortfarande saknas viljan alt ta detpolitiska ansvaret. Tvärtom hävdade som en sann liberal att därskall vi ge fritt spelrum för reaktionen och för de borgerliga krafterna. StigAlemyr hävdade också all min partikamrat , som inte har möjlighet attvara närvarande , hade avstått från att påverka uibildnings-utskottetsskrivning. kan inte vara helt omedveten om att vpk inte har någonmöjlighet att lägga förslag i utskotten och få dem debatterade där. Denkritiken är alltså helt osaklig. Tvärtom är del så att utskottet inte harberört de väsentliga frågor som vi har tagit upp i vår motion och som IngaLantz tidigare här framfört till debatt, utan man har förbigått dem medtystnad - en talande tystnad. Jag skall huvudsakligen uppehålla mig vid två av de krav som vpk förtfram inte bara i huvudmotionen med anledning av propositionen utan också underden allmänna motionstiden. Detförsta gäller invandrarbarnens situation. På flera punkter i propositionenberörs invandrarbarnens ställning i skolan. Också i den egendomliga skriftenSkolan skall fostra tas invandrarnas problem upp. Där framhålls visserligen altden svenska invandrarpolitiken "går ut på att invandrarna skall ha rättoch möjligheter att bevara sin kultur och sitt språk". Man fortsätter;"Vi vill betrakta deras annorlunda kultur som något värdefullt, som vi kanlära av och ha glädje av." Utgångspunkten är alltså att vi svenskar skallbetrakta deras kultur som något vi svenskar kan ha glädje av. Sedan fortsätterraskt skriften med en rad inskränkningar av invandrarnas rätt till sin egenkultur. Det är inskränkningar som innebär att när deras värderingar äroförenliga med några av grundläggande betraktelsesätt, så skall desenare la över. Del är helt självklart att så är och måsle vara fallet,men förbiser såväl propositionen och utskottet som skriften fleraväsentliga saker. Det viktigaste är språkutvecklingen. Barn lär sig språk lätt,har det alllid hetat. Och det är sant. Men de glömmer fort det gamla - sittmodersmål. Och har man inte ett modersmål som grund kan man inte få ännu ettspråk fullt ut. Därför kräver vi enspråkiga förskolor, och därför kräver vienspråkiga grupper upp i mellanstadium. Mendet är inte bara språket som är väsentligt. Barn måsle fö vistas bland gelikar,bland andra barn som har samma kultur och normer. I annat fall blir desplittrade, ideniitetslösa och sönderslitna av kullurkollisioner, kort sagtberövade sig själva och sin nationella identitet. Visst skall invandrarna lärasig omfatta våra mest grundläggande värderingar. Men för all vår annoriundakultur skall bli fattbar så måste de också få tillgång till sin egen. alltett kaos, vilket myckel rikligt också blivit fallet för många av andragenerationens invandrarbarn. Denandra frågan jag tänkte beröra, och som jag kort tog upp inledningsvis, gällervårt krav om alt fastställandet av skolans innehåll skall vara en politiskfråga och all därför en utredning skall tillsältas om centralt och lokaltansvar för läroplansuppföljningen och utvärderingen av skolans verksamhet.Vidare bör slutligt ta ställning till kursplanerna. Dessa krav ärbara delvis tillgodosedda av utskotlel. Skolanlever ju inte i ett tomrum utan aren del av klassamhället. En rad reformer hargenomförts på skolans område. Det har varit reformer som inneburit all dengamla rotiingskolan avskaffats, att det djupt orättfärdigaparallellskolesystemet avskaffats, osv. Del har varit reformer som arbetarrörelsenknutit stora förhoppningar lill. Men är det uppenbart att dessareformer inte inneburit att skolans innehåll - dess vardagliga arbete - i någonavgörande utsträckning vänts lill arbetarklassens förmån. Med ett annat uttryckskulle man vilja fråga sig; Vad lär man sig egentligen i skolan? Jagskulle här vilja citera en del av utmärkta pjäs - Att stava tillklasskamp. Scenen visar en lärare och arbetare. "LÄRAREN(framför en svart lavla): Ni vill alltså lära er läsa. Jag begriper visserligeninte vad ni ska behöva det för i er belägenhet. Några av er är dessutom redan iäldsta laget för delta. Men jag ska försöka för all göra tilllags. Har ni alla något alt skriva med. skriver jag alltså upp tre enklaord: kvist, näste, fisk. Jag upprepar: kvist, näste, fisk. (Skriver.) SIGORSKI: Vad ska såna ordvara bra lill? PELAGEAVLASSOVA: (sitter med tre andra vid bordet); Förlåt, , måstedet verkligen vara just kvist, näste, fisk? Vi är gamla människor och måsle jufort lära oss de ord som vi behöveri