prot · G209146 · 1978-12-31 00:00:00 — Vi har sagt att det i första hand bör ske genom ett ökat sparande.Det finns ideologiska och sakliga politiska motiv härför. Vi avvisar inte förall framtid tanken på skattehöjningar. Sådana kan diskuteras, även om viprioriterar ett sparande på den personliga sidan. Av den anledningen menar viockså att man borde kunna vänta med finansieringsdiskussionen . Detråder alltså en ganska stor överensstämmelse. Jag förvånar mig dock över attbudgetministern antyder att detta skulle kunna leda fram till drastiskaförändringar när det gäller det sociala välfärdssystemet. Det kan inte stämma. Jaghar redovisat varför vi anser att man med hänvisning till konjunkturutvecklingenoch samhällsekonomin bör diskutera och överväga denna sak . Jag hardärmed också besvarat frågan varför vi i skatteutskottet inte var beredda attutan vidare acceptera, när tog initiativ till vissa diskussioner om atttotalfinansiera denna skatteomläggning. () kortgenmäle: När budgetministern erinrar om skattebeslutet som vi fattade ,vill Jag gärna säga alt vi står kvar vid vad vi sade den gången, nämligen skulle vara återhållsam för att ha större resurser tillgängliganär vi hade att fatta beslut om skatterna . Vihar följt upp den uppfattningen. Vi står bakom regeringsförslaget när detgäller kommunalskattereformen. Vi har inte sagt nej till det belopp somregeringen har anvisat för sänkning av den direkta skatten, men vi har gjort enomfördelning av detta och sagt att en tredjedel bör gå direkt tillbarnfamiljerna och två tredjedelar användas så som regeringen har föreslagit,med vissa förändringar i skalan. Jagtror att det är angeläget att vi är överens på den punkten och inte behövertvista mer om beslutet och uppföljningen av detta. HerrMundebo säger att inte vill medverka till en reform. Vi har aldrig sagtnej till en reform. Vi har sagt att beslutet om finansieringen måste fattassamtidigt med beslutet om marginalskaltesänkningen. Det är motivet för vårtställningstagande. Närman tar upp frågan om att redan nu finna en väg att lösa finansieringsfrågankan jag väl säga att vi bedömde läget så från sida att det inte finnsnågra praktiska möjligheter att klara av detta under vårriksdagen. Endamöjligheten att binda samman finansieringsbeslutet och beslutetom skattesänkningen är därför att skjuta upp avgörandet . Vadbeträffar den andra direkta fråga som ställde, nämligen om vår synpå skattefrågan och inflationsskyddet, de kommunala skatterna ochmarginalskatterna, så har jag redogjort för partielsställningstagande. Det framgår också klart av partimotionen att vi inte harriktat något som helst angrepp mot inflationsskyddet. Närdet gäller kommunalskatiereformen vågar Jag säga alt har varit denstarkaste pådrivaren för att åstadkomma en sådan. Och när det gällermarginalskaltesänkningen har vi lagt fram förslag om hur vi ser på de 2,7miljarder som regeringen har avsett att använda i det sammanhanget. Därmed ärockså sagt att vi har varit positiva till en marginalskattesänkning, ehuru interikligt i den omfattning som regeringen har föreslagit. Tillsist: sade att det är bra att vi har kunnat åstadkomma enkommunalskattereform. Jag vill helt instämma i detta och ser med stortillfredsställelse att ett gammalt centerkrav har kunnat förverkligas till vissdel. Jag vill gärna understryka vad Jag sagt , nämligen att jaghoppas att man skall kunna fullfölja kommunalekonomiska utredningens förslagockså i fortsättningen. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. tn. () kortgenmäle: Budget- och ekonomiministern konstaterar att utskottet har sagt attsänkning av marginalskatterna är ett av de viktigaste beslut som behöver fattasJust . Men säger han: Visseriigen står socialdemokraterna bakomden skrivningen, men jag tror inte på dem ändå, för de är nog inte intresseradeav marginalskatiesänkningar. Ändåhar vi väckt en motion där vi pekar på vikten av marginalskattesänkningar justförde breda grupperna av inkomsttagare. Vi vill ha litet större sänkningaränvad vill ge nertill vad folk tjänar som medelinkomst ungefär, menvi vill ge mindre åt dem som kommer upp till de . där folkpartietvill sätta in sin marginalskallespärr. Nogtycker jag att erfarenheterna från hela 1970-talei visar att socialdemokraternaär beredda att göra marginalskatiesänkningar i de lägen där de bredafolkgrupperna finns. Del är fullständigt fel att påstå någonting annat. Sedanenvisas budgetministern med att säga: Varför godtar ni inte regeringensförslag, trots att vi inte talar om hur finansieringsfrågan skall lösas? Ja,helt enkelt därför alt vi tror att budgetministem inte kan lösafinansieringsfrågan. Här finns ett av de borgeriiga partierna som till varjepris säger: Nej, det skall inte bli några fier skattehöjningar. Budgetministernhar ingen majoritet bakom sig för att fö denna finansieringsfråga löst.Han säger att han har tagit kontakt under utskottsbehandlingen för att fåfinansieringsfrågan löst. Men han har i varje fall inte i skatteutskottet tagitnågra kontakter med socialdemokraterna. Han vill tydligen inte alt vi skallvara med och lösa finansieringsfrågan. Ändå har vi ju lagt fram förslagom hurman skall kunna lösa den. Det är intressant att hörabudgetministern säga att det inte finns några Fortsattreformering av inkomstskatten, m. tn. Detär en myckel intressant bekännelse, för just det parti budgetministernrepresenterar har , , skrikit om det perfektaskattesystem som skulle skapas bara det blev en borgeriig majoritet i dettaland. Men har han själv suttit och sett hur pass besväriigt det äratt fö fram det perfekta skattesystemet - det är nästan omöjligt. Detär också intressant när budgetministern säger, att om vi skall sänka det totalaskattetrycket i detta land, så måste det bli en radikal omvärdering av helautgiftsprogrammet och av hela vårt svenska välfärdssystem. Det var vad vi sadei valrörelsen ; det finns risk att man för en sådan ekonomisk politik attdet inte kommer att finnas några pengar alt betala välfärdssystemet med framöver.Och det verkar som om vi just nu skulle ha kommit in i den situationen.Budgetministern säger att man kommer med ett nytt förslag . Då skulle jagvilja ge budgetministem rådet: Försök att förankra också finansieringsfrågan påett eller annat ställe, så att vi för en lösning. Det är riktigt, , att Just den skatteomläggning som nuföreslås - de 2,5 ä 3,5 miljarder som en statlig inkomstskatlereform skulleomfatta - inte enbart är ett problem när det gäller en stabil finansiering avvårt samhällsarbete. Men vi måste se det i perspektivet av den samhällsekonomioch det statsfinansiella läge som vi är i. Jag har icke den uppfattningen, haricke haft den och vågar göra prognosen att jag sannolikt icke kommer att föden, att varje skattesänkning måste motsvaras av exakt sammaskaltehöjning. Den filosofin har ju en tidigare finansminister ständigt drivitunder . Jag har icke den uppfattningen. Men Just i nuvarande läge,med den samhällsekonomi och de statsfinanser vi har, de omfattande beslut somriksdagen har fattat med effekter också och åren därefter, är delnödvändigt att vi som vi sänker våra inkomstskatter också är bereddaatt förändra andra skatter, så att vi ändå får en finansiering av ettsamhällsarbete. Jagnoterade att också annonserade en beredvillighet att resonera idessa banor. Del kunde finnas situationer -1, ex. konjunkturpolitisktbetingade - då det vore motiverat att höja vissa skatter också enligtmoderaternas uppfattning. Därför tror jag, , att det finns rättgoda förutsättningar för ett beslut i skattefrågan som även innebär enansvarsfull finansiering av våra skaltereformer. Vi har haft resonemang medföreträdare också för socialdemokraterna - jag har själv inte fört dem medsocialdemokraternas företrädare i skatteutskottet, men med andra företrädareför partiet -och vi noterade med beklagande att det inte var möjligt alt nå enbredare enighet om en skattereform 1979. Självfalletär vår inriktning inför de kommande besluten alt få en så bred uppslutning sommöjligt både kring inkomstskatlereformen och kring finansieringen av den -jagtror det vore värdefullt om vi kunde få en bredare enighet över huvud tagelkring skattereformer än vad vi haft -men jag har inga illusionerom alt vi kommer alt bli ense på alla punkter. är ändå så alt Jag hargoda grunder för min misstro när det gäller socialdemokratins engagemang förmarginalskattesänkningar. Det är visserligen riktigt - del framhöll jagtidigare - att det i socialdemokratins alternativ ligger sänkta marginalskattersom berör flertalet inkomsttagare, men de är av en mindre omfattning och deslutar vid skikt där rätt många av de anställda inom industrin ligger.Del betyder att vi både 1980 och därefter, när vi går in i 1981, startar medett läge där många inom dessa grupper har marginalskatter på 70 96 och däröver.De marginalskatterna bör vi sänka, och vi har alltså chansen att göra det . Tillsist: Jag har inte sagt-och det tror jag inte heller att andra företrädare förfolkpartiet har gjort - att det finns några perfekta skattesystem. Något sådanthar vi inle trott, och det har vi inte heller utlovat. Så duktiga tror vi intealt vi är i det här landet, att vi skulle lyckas med någonting som inget annatland i hela väriden har lyckats med. Däremot är vi medvetna om, vilket vi ocksåhar sagt, att nuvarande skattesystem har så många brister,och svårigheter attvi måste satsa på att förbättra och förändra detta skattesystem. Om vi inte kanuppnå det perfekta systemet, så bör vi ändå kunna uppnå någonting som är väsentligtbättre än det vi nu har. En del förbättringar har också skett under de gångnaåren, och flera förbättringar kommer . Fortsattreformering av inkomstskatten, tn. (vpk) kortgenmäle: Jag kan notera att budgetministern inte hade någonting att sälta emotdet Jag sade i min tidigare replik. Däremotsade budgetministem att han skulle vara tacksam om man kunde uppnå en störreenighet i fråga om skattereformer än som varit fallet under de senaste åren.Det vore en ganska ruskig tanke, att man skulle ha en större enighet än den vihar , om man beaktar det som skett under dessa år på det här området ochsom jag tidigare redovisat. Närdet gäller verkningarna av en skattehöjning på konsumtionssidan, sä kommer de iförsta hand att ta sig uttryck i en höjning av momsen. Det innebär att dessaindirekta skatter, som alltså är regressiva, främst drabbar de lägreinkomsttagarna. Detta sker i första hand i fråga om livsmedel och dagligvaror,kläder, skor och andra livsförnödenheter. Det är de som har låga inkomster somdrabbas hårdast, och det är tydligen dem man vill åt, Istället kan man ju se på vad vårt förslag om slopande av momsen på mateninnebär. Verkningarna för konsumenternas del av ett slopande av mervärdeskattenpå livsmedel - eller vid en subventionering av det hela - är högst betydande.Hela kostnaden när det gäller mervärdeskatten på livsmedel kan för enensamstående inkomsttagare med en inkomst på ,beräknas till ca , och för en familj med två barn, i samma inkomstläge,till ca , . Räknar man med i runt tal av den här kostnaden,som f n. kan anses motsvara de utgående livsmedelssubventionerna, skulle ettfullständigt slopande av momsen på livsmedel innebära en skattelättnad på ca . för en ensamstående inkomsttagare med en inkomst på mellan 60 000 och80 . Fortsattrefortne-ritig av inkomstskatten, tn. med två barn, i sammainkomstläge, skulle det bli . Vänderman på det här och väljer budgetminislerns väg och höjer momsen får man demotsatta effekterna, och detta lär det inte gå alt klara genom alt sänkaskatterna på inkomsterna för de här kategorierna. Nej,receptet blir tydligen att sänkningarna av marginalskatterna förhöginkomsttagarna skall betalas med höjningar av taxor och avgifter, vilketökar boendekostnaderna väsentligt. De rekordartade hyreshöjningarna på uppemot50 96 under de här borgaråren skall tydligen fortsätta, om ni får behållaregeringsmakten. Vidarehar regeringen försenat skatteflyktsklausulens införande, och man kan starktifrågasätta om ni över huvud taget har för avsikt alt lägga fram något förslag.Jag konstaterar med anledning av detta att den politik som här harredovisat måste oroa de arbetande i samhället. BO () kortgenmäle: Budgetministern gjorde den skillnaden mellan sig själv och sinföreträdare att den nuvarande budgetministern inte i varje lägeanser alt det är nödvändigt att till sista kronan finansiera eventuellaskattejusteringar, och det är naturiigtvis med tacksamhet som jag noterardetta. Han menar emellertid alt det i nuvarande läge inte finns anledning attpå grund av det här förslaget gå ifrån den balans eller den brist på balans somman har i statsbudgeten. Liksom tidigare kan Jag säga att främstaambition har varit att ange sådana besparingar att man kan klara det här. Budgetministemsade au de omfattande beslut har fattat, inte minst ,är en orsak till att man måste finansiera den här skattesänkningen fullt ut. Dåär del beklagligt att det i många fall tyvärr har blivit så, att man haröverskridit det förslag som regeringen har lagt fram. I vissa fall har också regeringspartietsföreträdare i plussat på de förslag som har kommit från kanslihuset.Det här är sådant som man verkligen måste se upp med, så alt man får enverkligt restriktiv och stram politik på utgiftssidan, och alt man genomförreformer i den takt man kan klara av betalningen utan att riskera en sådanskattepolitik att denna i sin tur kan få negativa verkningar påsamhällsekonomin. Jag tror emellertid att vi är överens om principernahärvidlag. Detär inle heller någon nyhet att vi på moderat håll har sagt att vi inte i varjeläge dogmatiskt avvisar tanken på skattehöjningar. Men jag vill än en gångbetona att vi prioriterar andra åtgärder. Vi vet Ju inte exakt hursamhällsutvecklingen kommer att bli. Skulle man för aU kunna finansiera den härskattesänkningen genomföra en momshöjning eller en folkpensionsavgiftshöjningför arbetsgivarna, vet man inte vilka verkningarna skulle blir för den svenskasamhällsekonomin, för vissa klausuler i avtalsrörelsen och för avtalsrörelsensuppläggning över huvud taget. Allt detta måste man fundera över, och jag tyckeraU man definitivt inte kan ta ställning till detta förrän kanske . Det skulle vara intressantatt få en kommentar av budgetministern när det gäller en annan sak,nämligen just frågan om besparingar. Del gäller ju att se lill att man ärrestriktiv och stram på utgiftssidan. Därför förutsätter Jag attbudgetministern är beredd att stödja oss moderater när vi säger att man måstelägga stor vikt vid att få en effektiv offentlig förvaltning och effektivaoffentliga åtaganden samt att man också skall kunna göra besparingar i en sådanutsträckning att man inte riskerar viktiga sociala och andra offentligaåtaganden. Jag vill poängtera att man trots allt måste ha en klar inriktning påbesparingar och låta i första hand detta styra den statsfinansiella utvecklingen,hellre än att i första hand se på inkomstsidan och sedan rätta utgifternadärefter. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. () kortgenmäle: Jag hann i min förra replik inte med att bemöta budgetminislerns talom de tekniska besvärligheterna. Jag konstaterade alt det förelåg tekniskasvårigheter på grund av den korta tidrymden mellan beslutet om skatterna ochden tidpunkt då skatteskalorna skulle börja tillämpas. Budget-ministern sägerall dessa svårigheter är nästan oöverstigliga. Men budgetministern tar intenågon som helst hänsyn till att det blir absolut lika svårt att inom exaktsamma korta tidrymd genomföra de inkomstförstärkningar som budgetministem sägeratt det skall komma förslag om . Svårigheterna att genomföra deinkomstförstärkningar, vilka budgetministern ännu inte vet ett dugg om vilka deblir, är alltså lika stora som svårigheterna att hinna få fram skatteskalorna. Budgetministemsäger att han har goda utsikter att nå en uppgörelse. Efter all ha hört dagensdebatt har jag svårt att tänka mig sämre utsikter till en uppgörelse än de vinu har. Förankringen av tänkbara förslag tycks vara lika dålig överallt.Moderaterna säger absolut nej till varje finansiering, om de inte avkonjunkturskäl kan tänka sig att gå med på någon liten skattehöjning. Men någonfinansiering för finansieringens egen skull vill de absolut inte vara med om. Detfinns alltså inga större utsikter att nå en uppgörelse på den punkten. Jag kandärför inte förstå varför inte budgetministern i det läget har gjort ett försökatt komma överens med någon eller några grupper för att få fram en lösning påfinansieringsfrågan redan i vår. Jaghar redan tidigare i debatten använt starka uttryck och sagt att dettaliknar bondfångeri. går ut till väljarna och säger: Vi vill sänkamarginalskatterna si och så mycket, men de andra säger nej. sägersamtidigt att marginalskattesänkningen skall totalfinansie-ras men att väljarnaförst efter valet skall fö veta hur det skall gå till. Budgetministern har egentligeninte en aning om hur det skall gå till att få in de pengar som behövs, eftersomhan inte har någon majoritet. Jag förstår alltså inte varför man inte kunnatlösa denna fråga en gång för alla. Budgetministernsäger vidare aU inte har talat med socialdemokraterna iskatteutskottet. Det hade kanske inte varit så dumt att göra det, eftersom detär i skatteutskottet den här frågan har behandlats. Men del värsta är att hanförmodligen inte har talat med någon annan heller. Fortsattreförme-ritig av i nkotn st-skatten, m. m. uppgifter Jag har fått harvisseriigen andra grupper fått besked om vad budgetministern har tänkt attgöra, men någon förhandling har jag inte hört talas om. Närdet sedan gäller frågan om vem som är bäst i fråga om marginalskatiesänkningarär det väl ovedersägligt alt upp lill inkomster på . gersocialdemokraternas förslag, om man tar hänsyn till alla faktorer, störreskattesänkningar än vad föreslagit. 1 de skikt som ligger däröver är vi ungefär lika. När man kommer upp i inkomsterpå . slår oss med breda marginaler. Men när detgäller de rikligt små inkomsttagarna -de som tjänar 40 000 å . - slårvi med myckel stora marginaler. Låt mig ge rätt på en punkt: det finns en delskiljelinjer mellan de olika skatteförslagen. har ett par gångernämnt att det alternativ som socialdemokraterna redovisat är bättre . Den som har . i inkomst har enligt nuvaranderegler med genomsnittlig kommunalskatt att betala . i skatt.Skillnaden mellan de två förslagen ligger på . Justvid denna nivå, som har nämnt så , ärsocialdemokraterna alltså beredda att ge en skattesänkning som är 24 kr.större, av en total skatt enligt nuvarande regler på . Jagförnekar inte att varenda krona är betydelsefull, men vi skall kanske inte föraså stora debatter om graden av rättvisa och orättvisa när det gäller dessa bådaalternativ. Jagär medveten om att skatter är ett krångligt ämne, men låt mig ändå säga attsvagheten med socialdemokratins alternativ ligger på ett par andra punkter. Denligger i att man bevarar nuvarande marginalskatter i bredare skikt och villgöra lägre marginalskattesänkningar i de skikt där vi är överens om alt sänkamarginalskatten. Man uppnår sitt krontalsmässigt räknat hyggliga resultat genomen del andra förändringar, så utformade alt de underlättar för eller t. o. m.stimulerar kommunerna att framöver höja sina skatter. Därmed byggerman in ett mycket allvarligt problem i vår samlade skattepolitik. Detskulle vidare vara bekymmersamt, om skulle ha rätt i sinbedömning att det inte finns några större utsikter alt nå en överenskommelseom en skattereform . Det allvariiga är kanske inte att jag är oroad utanatt det är 5-6 miljoner skattebetalare i det här landet som bör känna en oro.Om de politiska partierna inte ens skulle ha en större vilja lillordentliga inkomstskattereformer, är det djupt bekymmersamt och oroande. Jagkommer dock att göra fortsatta försök för att få till stånd en så bred enighetsom möjligt om en ordentlig skattereform . Jaghar haft rätt många samtal och kontakter i denna fråga, och Jag vet också altfolkpartiets representanter i skatleulskottet har fört rätt många resonemangmed andra ledamöter i detta utskott om de här spörsmålen. Jag har noteratatt och andra talare har försäkrat att man är starkt intresserad av attfortsätta med sådana samtal. T. o. m. har sagt att han trotsallt är intresserad av att resonera om finansieringen, och jag kan försäkra attvi gärna skall ta upp de resonemangen. Jag vill göra det med den utgångspunktenatt vi skall nå fram till ett skattebeslut. Jag tror att de 5-6 miljonerskattebetalarna här i landet har rätt att kräva av oss att vi skallbesluta om ett nytt skattesystem till 1980, Det kommer att bli alldeles nödvändigt att vi med en betydandefasthet inriktar oss på att spara, om vi skall få ordning i samhällsekonominunder . Vi kan måhända ha olika meningar om på vilka punkter vikan spara, i vilken omfattning det är möjligt osv,, men vi är ense om denprincipiella inriktningen att det är nödvändigt att spara för att få enbalanserad samhällsekonomi. Jagvill också nämna all del budgetförslag som vi nu arbetar med i myckel -trots dehöga siffrorna - är präglat av det greppet. Den statliga konsumtionen, som juär det område som statsbudgeten i första hand avser, har också en avsevärtlägre tillväxt än andra sektorer av samhällsekonomin. Detta gäller i jämförelsemed både den kommunala och den privata konsumtionen. Detär inte alls lika tekniskt besvärligt att falla beslut på finansieringssidan ihöst som att fatta beslut på inkomstskattesidan. Detta är naturiigtvis ErikWärnberg som mångårig ordförande i skatleutskottet mycket väl medveten om, ErikWärnberg är Ju själv en av våra mest kunniga skattepolitiker och känner därförtill att förändringar av inkomstskatterna i det mycket omfattande lagkomplexdel handlar om innebär ett stort arbete för myndigheter, för företag och förlöneutbetalare när det gäller alt få systemet att fungera , Ifråga om finansieringen - där Jag Ju i första hand inte har förordat moms utanen höjning av t, ex, folkpensionsavgiften - är ett lagbeslul mycket lättare atttekniskt hantera. Men om vi skulle känna att det var så besvärligt, så är detmin uppfattning att vi hade kunnat fatta båda besluten nu - om det hade gåttatt få majoritet för det, TommyFranzén drog slutsatsen all jag inte hade något att invända mot vad han sade.Jo, jag är oense med honom på varenda punkt, utgick från en såfri beskrivning av skattedebatt och skatteförslag att Jag inle känner igennågot av det när Jag bedömer den verklighet som skatleförslaget ändå utgör. vice talmannen anmälde att ochErik anhållit att till protokollet fö antecknat att de inte ägde rätttill ytteriigare repliker. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. Folkpartiregeringen kommer att lida ett välförtjänt nederiag iskattefrågan. Det är välförtjänt av flera skäl. Ett av de starkaste är att detskatteförslag regeringen lade fram allvarligt skulle försvåra en ekonomiskpolitik som syftar till bättre ekonomisk balans och mindre prisstegringar. Enredan besvärlig avtalsrörelse skulle bli ännu svårare, och ett redan alltförstort budgetunderskott skulle bli ännu större. Fortsattreformering av i nkotn st-skatten, m. m. Medden nedlåtenhet gentemot andra meningsriktningar som har blivit hans kännemärkehar vår alltmer provisoriske statsminister delgett allmänheten alt vårtmotstånd mot hans skatteförslag beror på att vi inte intresserar oss för hurskattepolitiken skall utformas . Nuär vi minst lika intresserade av den framlida skattepolitiken som folkpartiet.Men det finns några betydelsefulla skillnader. En är att enligt vår uppfattningskattepolitiken har en så genomgripande samhällsekonomisk betydelse att deninte kan läggas upp utifrån något slags röstmaximerings-princip. Enskattereform 1980 måste uträtta något mer än att tillgodose mer eller mindre snävagruppintressen. Den måste bli ett bidrag till det grannlaga arbete som nuförestår-all förhindra att dras in i en ny kostnads- och prisexplosion. Denborgeriiga ekonomiska politiken har skapat de närapå sämsta tänkbaraförutsättningarna för det arbetet. har reallönerna sjunkitpåtagligt för stora löntagargrupper.