prot · G20949 · 1978-12-31 00:00:00 — I bjärt motsats till det ställningstagandetstår vårt agerande i ett annat och också aktuellt sammanhang, nämligen vår exportav vapen till just ockupationsmakten . Jag får ju svar här i kammarenom någon vecka på en interpellation till handelsministern i just den frågan,men jag tror inte att jag föregriper diskussionen; den är f ö. redan i gång ialla massmedia. Delhar förekommit en del svävande uttalanden, bl. a. av utrikesministern i eltTV-program, om vilken status man skall tillerkänna . Utlryckel"omstritt område" användes i detta sammanhang. Faktum ärju att ÖstraTimor aldrig formelll har avvecklats som portugisisk koloni men atl man harhaft ell kort lillstånd av de facto-självsiändighei efter befrielserörelsenFrelilins seger 1975. Denna självständighet upphörde, åtminstone till en del, ioch med att den indonesiska ockupationen kom till slånd , vilken ju harfördömts av FN, som jag nämnde tidigare. Omman således stöder tanken på Östra Timors rätt till självbestämmande och omdenna rätt trampas under fötterna av en ockupationsmakt, förefaller del någotegendomligt atl man , med hänvisning till våra svenska bestämmelser omvapenexport, tillåter sådant lill just denna samma ockupationsmakt. OmIndonesiens överhöghet inte erkänns, faller ju termen "inreoroligheier"; det är riktigt. Men är det inte i så fall en internationellkonflikt som pågår? Och lill ell land som är inblandat i en sådan ärvapenexport inte tilläten enligl våra regler. Delär svårt all komma ifrån slutsatsen alt det har sken en uppmjukning av våraregler för vapenexport efter del alt vi har fåll borgeriiga regeringar. När enrepresentant för Fretilin, , besökte fick hanenligt uppgift försäkringar av dåvarande ulrikesminislern atl någonsvensk vapenexport inte skulle ske till . Vi vet ju all en sådanexport kom i gång 1977. Vadhände då som gjorde att denna omsvängning kom tillstånd? Det är en fråga som får las upp ytterligare i samband med debatten omvapenexporten, men del är alldeles tydligt att här har intagit entvetydig hållning. Vi röstar för FN-resolutioner om befolkningens i till självständighet och fördömer ockupationen som hargenomfört. Men samiidigi exporterar vi vapen lill . Vi skickarhandelsdelegaiioner - något som har varit aktuellt nu -medhandelsministern i spetsen och företrädare för slora svenska industriföretaglill för att underhandla om utökad handel. Det är som vanligtSveriges dubbla ansikte i ulrikespolitiken, som vi har kunnat konstatera såmånga gånger lidigare. Vi går ut med moraliska fördömanden. Erkännandeav och bistånd till Demokratiska republiken m. m. 3 protokoll 1978/79:49-50 Erkännandeav och bistånd till Demokratiska republiken m. m. men i praktiken ställer viupp och stödjer sådana stater, grupperingar och intressen som vi harfördömt. Om vi vill leva upp lill vårt Slällningslagande i FN om till självbestämmande, borde vi mer aktivt verka för det och också stödjadet ekonomiski. Iutskotlsbeiänkandet talas , liksom i den tidigare frågan om och PFLO, omhumanitärt bistånd. Det sägs all de dåliga kontakterna och svårigheterna att fåfram biståndet till folket gör att del nu inte är möjligt att åstadkomma ensådan humanitär hjälp. Jag lycker atl det är eu ytterligt dåligt argument. Omden verkliga viljan fanns skulle man säkert kunna fö fram hjälp lill dekämpande Fretilingmpperna, som fören mycket hård och myckel ojämn kamp mol deindonesiska trupperna. Vivet att svåra övergrepp har skett mot befolkningen. Vi vet alt det råder bristpå i stort sett alla nödvändiga vardagsvaror. Även den minsta hjälp frånSverige skulle i detta sammanhang komma lill stor nytta. Vi borde alllsä meraktivt leva upp lill vårt ställningstagande. Med della vill jag, herrtalman, yrka bifall lill vår molion. (apk): ligger knappt från . varden östra delen av ön en koloni under . Västra delen var kolonialiseradav tills erövrade sin självständighet men lyvärr inte gavfrihet åt den lilla kolonin pä . invaderadeindonesiska trupper också , sedan del portugisiska kolonialväldetbrutit samman och Fretilin, befrielserörelsen mot kolonial-makien, endasl en drygvecka lidigare utropat republiken . Framlill den portugisiska kolonialismens krossande var allt tyst om och dessbefolkning. nämns två gånger i romanen av . Del ärsåvitt jag vet det enda spär satt i väridslilieraturen. Här i kammarendiskuterades första gången , då dåvarandeutrikesministern besvarade en fråga av min partikamrat . Vid den lidpunklen hade den indonesiska fascistregimen med artillerioch bombfiyg angripit gränsområdet mot och inlett en fiottblockad.Under september-november 1975 kunde utländska journalister och biståndsgmpperta sig över till från i . De kunde vittna om dendjupa ekonomiska efterblivenhet som landei befann sig i avportugisiskt kolonialvälde. De kunde också vittna om befolkningens entusiasmför befrielserörelsen och förhoppningar om en bättre framlid. Skolor hadekommit i gång med de ytterst små resurser den nya ledningen hade. För förstagängen förekom undervisning pä letum, det limoresiska språket. Efterden indonesiska invasionen har inga kritiska besökare tillåtits komma lillÖstra . Genom sin radiostation i ett befriat område rapporterar motståndsrörelsenom massakrer på civilbefolkningen. Ungefär efter invasionen förekomflera rapporter som uppskattade antalet dödade lill omkring 60 000, dvs. 10 %av hela Östra Timors befolkning, som då uppskattades till 600000. Östra Timors unge utrikesminister , som besökte för ettår sedan, ansåg dock att befolkningen sannolikt var en miljon men att 10 %dödade ändå var en sannolik siffra. Enrapport, som använts vid debatter både i pariament och ;skongress och i debatier i FN;s generalförsamling, har skrivits av en australiskexpert vid namn . Den är daterad . Dunnbesökte och gjorde en utföriig intervjuundersökningbland de 1 500 östtimoresiska flyktingar som kommii dil i flera kontingenter,därav ett Ijugofemtal som levt under indonesisk ockupation. Dunngör inledningsvis följande anmärkning i sin rapport; "Jag sade upprepadegånger lill limoreserna alt hade goda relationer med ochatt vi, fastän många av oss är bekymrade över vad som inträffat på ,är lika angelägna om all de indonesiska aklionerna inle ska bli framställda ifalsk belysning." Dunnpåpekar också all flyktingarna i utgjorde en mycket speciell kategorigenom all nästan alla var anhängare av UDT, del lilla högerorienteradeoppositionsparti som i samförstånd med indonesiska myndigheler hade gjort enblodig kupp och sökl överta ledningen frän Fretilin Trotsdenna politiska bakgrund berättade de som bevittnat invasionen om exakt sammaty p av händelser som vi lidigare kände frän Frelilins rapporter. "Utanundanlag", skriver , "berättade de om de indonesiska truppernasexcesser." De indonesiska trupperna "dödade ulan urskillning fråninledningen av sill angrepp på Dili", huvudstaden. Tväincidenter , dagen efter invasionen, rapporteras av ögonvittnen iDunns rappori. 27 kvinnor, därav somliga med barn i sitt sällskap, hade förtslill hamnen i . "Indoneserna slet de gråtande barnen från deras mödraroch förde dem tillbaka lill folkmassan (som tvingades närvara som åskådare).Kvinnorna sköts därefter en efter en samlidigt som åskådarna beordrades avindoneserna att räkna högt." Femtimmar senare upprepades samma massavrättning. Del var då 59 män som fördeslill hamnen och sköts en efter en. Vidden första indonesiska militära interventionen i den 16 oklober1975, dä frän Västra Timors område, dödades fem australiska journalister. Iåtminstone två av fallen,sannolikt i samtliga, vardet-enligi de vittnesmål somDunn fick fram - fråga om reguljär avrättning, inle om olyckligaomständigheter. konklusioner skriver bl. a. följande: "Dessa berättelser om Indonesiensuppträdande på antyder alt dessa människors lidanden mycket väl kanutgöra, relalivi talat, del mest allvariiga fall av kränkning av mänskligarättigheter som världen står inför vid denna lid. Rapporter om atl en sjättedelav befolkningen kan ha dödats är omöjliga atl värdera, än mindre bekräfta, mendet fakium alt sådana rapporter envist fortlever ijänar atl underslrykaomfallningen av tragedin på ." Tragedinhar inte blivit mindre . När fascistiska ockupaiionsregiminte lyckades krossa befrielserörelsen med maskingevär, artilleri,napalmbombningar och massavrättningar har den gått över också till Erkännandeav och bistånd till Demokratiska republiken m. ni: Erkännandeav och bistånd till Demokratiska republiken m. m. IAustraliens pariament tog upp denna fråga i en debatt den 12september . "Mellan 30 000 och 40 000 personer har dött på atl växibekämpningsmedel har förstört deras skördar", sade han. Delär med smärta och vanmakt jag har läst utrikesuiskoiieis betänkande nr 13 ochsamlidigt tagil del av uppgifterna om den svenska vapenexporten lillIndonesien. "Vissa uppgifter lyder på att antalet Freiilin-anhängare harminskat belydligl ", står det faktiskt i belänkandel. Som enlänkbar orsak lill detta anges den indonesiska regeringens s. k.amnestierbjudande. När hela familjer håller pä alt dö av sväll finns delnaturligtvis inget val för dessa människor. Och del råder inget tvivel om attde indonesiska truppernas fullständigt hänsynslösa framfart krävt många offeräven bland befrielserörelsens väpnade styrkor. Stridernahar också krävt elt mycket stort antal offer i stupade och dödade blandockupationsimpperna - inte bara i utan också i , därbefolkningen inle längre finner sig i en outhärdlig tillvaro underen primitivoch barbarisk kolonialregim. Detminsta kan göra är all stoppa de skändliga vapenleveranserna lill justdenna kolonialregim. Det minsta kan göra är också atl stödja kravei iFN på sanktioner mot fascistregimen i tills den genomförFN-resolutionerna om elt omedelbarl och totalt bortdragande av allastridskrafter från . Det är eu folkmord som begås på , ochSverige bör inie tillsammans med USA-imperialismen och andra imperialistiskamakter ikläda sig en medansvar för detta folkmord. Jag ber au fö yrka bifalllill motionerna 1977/78:218 och 1977/78:1016. Jag vill yrka bifall till utrikesutskottets hemställan i belänkandel nr13 om . Låtmig erinra om att det inte är första gången vi diskuterar den här frågan idenna kammare. Vi vet från de tidigare debatterna och från utskottetsbetänkande atl har lagit en klar ställning i själva grundfrågan. NärTimorfrågan behandlades tog som medlem av FN:ssäkerhetsråd kraftfullt ställning mot den illegala indonesiska ockupationen ochför Östra Timors folks rätt till självbestämmande. har ocksåstött de FN-resolutioner som hävdat räll lill självbestämmandeoch som tillbakavisat anspråk och föreskrivit tillbakadragande avdess styrkor från området. Jagvill säga lill atl jag har läst rapporten av och är välmedveten om de hemskheter som beskrivs i den. Jag tycker att det svenskaställningstagandet också vittnar om alt vi frän haft en reaktion motvad som hänl. Ändå har ulvecklingen mol elt fastare inlemmande av iIndonesien inte ställ atl hejda. Specielll har under senare lid länderna iområdei ändrat inställning. erkände de facto denindonesiska överhögheten, och och övriga ASEAN-länder har gjortmotsvarande erkännande. Den5 december, alltså , hade vi på nytt en omröslning i FN.Då antogs i kolonialkommittén en resolulion som stöder självbestämmanderätten,men med mindre majoritet än tidigare - det var 55 röster för, 29emol och 42 avstod. Ser man på hur olika länder reagerade där, finner man atlbland dem som den här gängen avstod i stället för att som tidigare rösta jafanns , , och , och bland dem som var frånvarande frånomrösiningen - det var ganska många länder - fanns och men ocksåländer som och Vielnam. RolfHagel sade atl han kände smärta och vanmakt inför en del av beskrivningen iutskottets betänkande. Det kan jag i och för sig förstå. Det är inte roligauppgifter vi har fått in från de ansvariga myndigheterna, om man ser del urbefrielserörelsens synpunkt. De uppgifter vi har fött in är nämligen jusl desom står i betänkandet och som vi har tyckt alt vi borde återge. Men jag villsamtidigt säga atl det är svårt all bedöma läget, eftersom det är sparsamt meduppgifter. En viss varning för säkra påståenden kan man därför uttala. Men deuppgifter vi har återgivit är uppgifter från ansvariga myndigheter. Såbara några kommentarer till motionärernas krav. I motionen 1016 krävserkännande av Demokratiska republiken . Jag vill då erinra om atl enprincip som ansluter sig lill är att man bara erkänner regeringar somutövar effektiv makt och kontroll inom ett bestämt territorium. Det kravei ärhär inte uppfyllt, och därför avvisar utskottet förslaget. Vidarefinns elt moiionskrav om bisiånd lill befrielserörelsen. Vi har då refererattill de principer som har antagit för direkl stöd tillbefrielserörelser. Del bör vara förbehållet de fall då FN med svensk anslulninguttalat sig för ell sådant stöd. Jagvill lillägga att önskar att bisiånd kunde lämnas i andra former-i formav humanitärt stöd via kataslrofanslagel och via humanitärahjälporganisationer. går inte det. Vi tycker inte det är rimligt atlkanalisera elt Slöd via indonesiska Röda korset eller andra indonesiskaorganisationer. Men vi har i den röstförklaring som avgivits i FN tryckt pådelta och uttalat att man borde kräva atl del öppnas kanaler för humanitärtbisiånd från omvärlden. Tillsist, herr talman, har frågan om vapenexporten också förts in i diskussionen.Jag vill först och främsi säga all viss export har skett av defensiva vapen.Del rör sig om marinluftvärn och reservdelar till detta. Enligt de uppgifterjag har fått rör det sig om en uppföljning av affärer som pägäll sedan1960-lalet. Eftersomden här frågan kommer att diskuteras i en interpellationsdebati den 18 decemberoch eftersom den inle berörs i uiskottets betänkande i övrigi avstår jag frånvidare kommentarer. Erkännandeav och bistånd till Demokratiska republiken m. m. Underdelta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Erkännandeav och bistånd tdl Demokratiska republiken m. m. (vpk): Det är alldeles riktigt som säger-deiär inte förstagängen som det här debatteras. Och det kommer inle heller att bli den sista; dehär frågorna måste vi fortsätta att uppmärksamma. Vi måste fortsätta au arbetaför ett stöd lill denna folkgrupp, som verkligen blivit förtryckt och behandladpå ett säll som vi inte kan acceptera. DavidWirmark säger att har intagit en klar ståndpunkt i grundfrågan genomatl siödja FN-resolulionen. Det är gott och väl. Del har jag också påpekal imitl första anförande. Del var ett rikligt slällningslagande. Detär naturligtvis också sant att ockupation och förtryck i det härområdei inle har ställ atl hejda. I detla liksom i så många andra fall har maninte brytt sig om FN-resolulionen. Jag behöver inte räkna upp fallen här; vivet att del ofta inträffar. Men behöver yi för den skull falla undan och intaen så passiv och undfallande attityd som gör? Han talar om atlresolutionen nu fär mindre stöd, stater i området börjar lägga ned sina röstereller t. o. m. rösta emol. Pekar del emol all vi passivt kommeralt följa efter i den utvecklingen? Kommer vi näsla gång denna fråga behandlasi FN atl lägga ned vår röst och kanske sä småningom också rösta emol? En sådanundfallenhel hos oss själva bör vi bekämpa och inte slälla upp på. Detär rikligt atl frågan om vapenexporten - somjag velat ta upp eftersom den är såaktuell - kommer alt diskuteras i annat sammanhang. Men den hör också ihop medjust den här undfallenheten. Vi är benägna att slälla upp med stoltadeklarationer. Men i praktiskt handlande - i det här fallet som i så mängaandra-gör vi precis raka motsatsen. Allt prat om defensiva vapen o. d. fallerpå sin egen orimlighet. Detta hör som sagt inte hemma här, men det är alltsåett felaktigt handlande av alt försöka gå ut med två uppfallningarsamlidigt. Slutligennågra ord om bisiåndsproblematiken. Som jag sade lidigare är det sammaförhällande här som i den förra frågan när det gällde PFLO i . Den svenskaregeringen borde på allt sätt undersöka möjligheterna att åtminstone fö frambisiånd lill Fretilin och befolkningen på . Jag vet inte vilkaansträngningar som gjorts, men alt bara säga alt det inte finns någramöjligheter verkar aningen passivt. Ävenom självklart säger nej - de vill ju inte ha någon hjälp till enmotståndare som de försöker krossa - kan del finnas möjligheter att pä andravägar gå in med hjälp. Och i det här fallet kan man absolut inle frånIndonesiens sida åberopa alt det skulle vara någon inblandning i inreangelägenheter. Del har ju genom en FN-resolulion fastslagits atl är en del av . (apk): Jag hade väntat mig att skulle kommentera något av denskrivning som finns i utskottsbetänkandei, där man påstår att Fretilin fältfärre anhängare och hänvisar till atl det skulle kunna bero på något slags humanitärinställning från sida-jag lycker mig förslå del av skrivningen. Jaghade hoppats få några kommentarer lill della, men del fick jag inte. Jag fickbara en yueriigare redogörelse för innehållel i belänkandel samt en redovisningav all det nu är flera länder som inte röstar pä samma sätt som lidigare ochatt del flnns länder som erkänt överhöghet i områdei. Jag vetinle på vad sätt della i den här diskussionen skulle vara ett argument för vårljumma attityd. Omvi bara skall hålla oss med en uppfattning som är opportun, dvs. populär ute ivärlden, och som omfattas av de flesta stater, då är det inle svårl att drivautrikespolitik. Det svåra och det som verkligen kräver alt man är rakryggad ochhar moral ärju atl ge länderna stöd när de är i behov av stöd -och det är såjag har uppfattat den här situationen. Attvi skulle falla undan för alt det finns ett flertal länder som så atl sägabörjar vackla förefaller mig inle vara något särskilt starkt argument. Vi gervärt stöd i FN - det har vi all heder av - men vi fortsätter atl sälja vapentill . Omdet är så att det bakom de här skrivningarna skymtar det jag anar, alt man troralt har blivit lilet mer humanitärt inställt, låt mig då åtminstonepåminna om att del är samma regim i som den som 1965fullbordade ett folkmord på mellan en halv och en miljon människor. Atl tro atl attityden frän den regimen skulle haförändrats är verkligen atl vara lilet naiv. Och jag lycker definitivt attSverige i det här avseendel sitter på tvä stolar. Man ger sitt stöd i FN ätbefrielserörelsen, men man fortsätter atl sälja vapen ål ockupationsmaktendärför all det ger några kronor till kassan. Erkännandeav och bistånd till Demokratiska republiken m. m. DAVIDWIRMARK (fp): Jag vill baragöra två kommentarer. Jaghar inte här aviserat någon ny inställning från svensk sida. Tvärtom har densvenska inställningen bekräftats hell vid omröstningen i FN. Men vadjag lycker hör till bilden är de fakta om en ändrad inställning från andraländer som jag relaterade, t. ex. och Nya Zeelandsställningstaganden . Till skulle jag vilja säga atl densvenska inställningen - och detta vet han säkert - är; om det öppnar sigmöjligheter till kataslroföisländ är vi beredda att ge sådanl. Det har vi sagttidigare, och det har också manifesterats genom att vi i vår röstförklaring iFN just insisterade på atl resolutionen borde ha krävt alt kanaler öppnas försådant bisiånd. (vpk); Det är mycket posilivt att gör detla uttalande omhumanitärt bistånd. Vad man skulle kunna göra ytteriigare är atl försöka skapade kontakter som man i utskoltsbetänkandet påslår inte finns, ett förhållandesom gör del omöjligt alt just nu få fram något bistånd. Fretilin har dockinlernationella kontakter och etableringar utomlands. Det går att fö kontakt.En representant för Fretilin var här . Erkännandeav och bistånd tdl Demokratiska republiken m. m. största kraft försökaåstadkomma en kanal. I del avseendel anser jag att man inte har varil såintresserad som man kunde ha varit. Jagnoterar självklart med stor tillfredsställelse förklaring atldet finns en vilja atl ge humanitärt bistånd så fori en möjlighet öppnar sig. ROLFHAGEL (apk): Avslutningsvis vill jag ultala den förhoppningen all handelsministernsbesök i inle resulterar i fortsatt svensk vapenförsäljning. Överläggningen var härmedslutad. FÖRSTE VICE TALMANNEN: Propositioner ställssärskill beträflande de olika frågor som tas upp i de i detla betänkandebehandlade molionerna. Upprättande av diplomatiska förbindelser medDemokratiska republiken Proposilionergavs pä bifall till dels utskottets hemställan, dels moiionen nr 218 av LarsWerner m. fl. samt moiionen nr 1016 av och imotsvarande delar, och förklarades den förra proposilionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller utrikesutskoilets hemställan i betänkandet nr13 såvitt avser upprättande av diplomatiska förbindelser med Demokratiskarepubliken röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit moiionen nr 218 av m. fl. saml motionen nr 1016 av RolfHagel och i motsvarande delar. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-proposilionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparal. Dennaomröslning gav följande resultat; Ja- 280 Nej - 12 Humanitänbisiånd lill Demokratiska republiken Proposilioner gavs på bifalllill dels utskoltels hemställan,dels moiionen nr 218 av m. fl. imoisvarande del, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition; Den som vill alt kammarenbifaller utrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 13 såvitt avserhumanitärt bisiånd lill Demokratiska republiken röstar ja, den detej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 218 av m. fl. i moisvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha rösiai för ja-proposilionen. Då OswaldSöderqvisl begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat; Ja- 279 Nej - 12 Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken Proposilionergavspä bifall lill dels utskottets hemställan, dels moiionen nr 1016 av i moisvarande del, och förklarades den förra proposilionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller utrikesulskollets hemställan i belänkandet nr13 såvitt avser FN-sanktioner mol röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr I0I6 av och i moisvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-proposilionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparal. Dennaomröslning gav följande resullat: Ja- 276 Nej - 12 §16 Erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken Föredrogs utrikesutskoltets betänkande 1978/79:14med anledning av motion om erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken. I detta betänkande behandlades motionen1977/78:1013 av (), vari hemslällls all hosregeringen skulle anhålla om att erkände den Demokratiska sahariskaarabrepubliken. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1977/78:1013. Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken (vpk); Vpk har haft molioner om erkännande av Demokratiskasahariska arabrepubliken. Vi har i de sammanhangen redogjort för det sahariskafolkels kamp mol kolonialister och imperialister. Jag tänker därför inleupprepa detla - del finns en dokumentation i protokoll. harBonnie Bernsiröm väckt en motion om erkännande av Demokratiska sahariskaarabrepubliken. Den har avstyrkts av uirikesuiskoiiei med samma ohållbaramotiveringar som lidigare. Jag skall nöja mig med att kort kommenterautrikesutskottets halsstarrighet att vägra erkänna Demokratiska sahariskaarabrepubliken. Sverigesluter upp bakom kravet på rätt till självbestämmande, vilketär bra. När det då kommer till frågan om erkännande av detta land, blirargumentationen pekfingeraktig och småskuren. Då hittar utrikesutskottet påalla möjliga undanflykter. Man hänvisar lill principer, om man nu kan kalla demsä. Utskottet lalar om inre stabilitet.