prot · G209112 · 1978-12-31 00:00:00 — Det är ju glädjande alt höra, men del är liletöverraskande, eftersom några andra tongånger inle har varit aktuella. De härförhandlingarna har drivits - delta har ullalats vid skilda lillfällen - medsikte på att få till stånd en rekonstruktion som räddar NCB;s fortvaro och ävenskapar möjligheler för en vidareförädling, i första hand i men gärna ocksåpä annat håll. Lätmig vidare konstatera alt belräffande Vallvikssatsningen, där han fördömdeStora Kopparbergs inhopp, har hans partivänner i en annanståndpunkt. Jag har sagt all från industridepartementets sida sett bör ingenförsäljning ske , innan förelagel blivit rekonstruerat och staten finns med ibilden. Vi är däremot på det klara med atl del, med tanke på bådeSöderhamnsområdets prekära situation sysselsättningsmässigl osv. och med hänsyntill utsikterna till en god utveckling av skogsindustrin, är både lämpligt ochönskvärt alt del blir byggt i , men hur och av vem är en fråga som vifår återkomma till. SvenLindberg underströk själv alt man inle bördriva företagel i konkurs. Därom ärvi alltså ense. Pressuppgifter i motsatt riktning är helt osanna. Men det är, idelta fall som i andra när det gäller saker som har elt sä starktnyheisintresse, ganska svårt atl avvärja atl felaktiga uppfattningar kommer i svang.Särskilt under valår får sädana felaktiga uppfattningar villiga sprida- Slåinte sönder skogsägarföreningarna! säger är helt ense omdelta; jag markerade det bl. a. i en helsidesintervju i DagensNyheter, som med gillande citerades från LRF-häll under skogsveckan för någradagar sedan. Skallskogar säljas eller inte? Ja, det verkar såväl pä denpunklen som på en del andra som om han är så all säga mera rättrogen änföreningsrörelsen själv. Där betraktar man, såvitt jag förslår, saken sä, atldel väsentliga för skogsägarkooperationen är föreningarna med deras förhandlingsuppgifteroch deras serviceuppgifter. Det är själva nerven. Tankegängen beträffandeindustrierna har i detta avseende bl. a. varit alt de bygger pä medlemmarnasskogsinnehav och leveranser, medan de egna skogarna bildat en ganska liten delav rävaruunderiaget. Man synes i olika skogsägarindu-strier vara beredd alldiskutera försäljning för alt stärka sin alldeles för svagafinansiella bas. Jag förslär inte varför vi skulle ingripa mot genomförandel avsådana planer som inle rör nerven i skogsägarrörelsen. Skogsägarna själva,anser jag, kan lika bra som och jag bedöma hur frågan böravgöras. Vikommer alt lägga fram elt förslag sä snart som det över huvud taget är möjligt.Men vi har tvä parter, och trots alt en del politiker della valår haft mage atlpåstå alt vi är senfärdiga, sä är det väl ändå uppenbart för varje iakttagareall de problem belräffande ledningen som de båda slora skogsägarföretagenhaft, de strider inför öppen ridå inom ägarkretsar som har förevarit, denovisshet om hur det dubbelkommando skulle etableras som skapades -allt detta har gjort atl det har varit svårt att komma lill tals och alt snabbikomma till ett avslut. Jag tror dock all vi är mycket nära om bara de bådaföreningarna i dagslägel har en ledning som förmår all träffa avgöranden. (vpk): Industriministern började sitt senasie anförande med alt hänvisa lillalt uppgifter som läcker ul inte alltid är sanning. Del kan vara fråga omspekulationer pä fri hand, och del tror jag också alldeles säkert. Någon harsagt alt om man ger en viss person elt finger, sä tar han snart hela handen. Omman är lika intresserad av publicitet som denna regering är, ja, dä kan manhamna var som helst. Då får man som industriminister tåla - som han själv sade- alt del finns tidningar som skrivit alt han velat driva NCB i fördärvet. Delär inle jag som har sagt del, och så illa villjag inte tro om denfolkpartistiska regeringen atl den vill - även om milienbröderna just nu inteär så goda vänner - att skogsägarna och skogskooperalionen skall få lida fördelta. Jaghar klippet frän här. Det är egenpressbyrå som förmedlat delta. Del gäller en intervju med industriministernsegen statssekreterare, . Om detta kan man inte säga alldet bara är spekulationer. Jag frågade industriministern om han instämde medvad som här sagts och då fick jag till svar alt det kan spekuleras också på Om situationen inom pappersindustrin Frågan är omstatssekreteraren har gjort det. De40 miljarder kronor som det här är fråga om gäller enligl industriministernför decennier, om jag nu inte hörde fel. Men enligt statssekreteraren gällersumman . Man skriver, för att citera tidningen ordagrant; "Vihar gjort elt grovt försök atl uppskatta de 20 största skogsindustriföretagensbehov av finansiella resurser för att kunna genomföra en utbyggnad av dettaslag. Totalt har behovet för på detta sätt beräknals tillcirka , säger ." Fråganjag inle fick svar på gäller samma sak som statssekreteraren nämner, nämligende stora skogsföretagen. Hurgår del då med de små skogsföretagen? Till de små skogsföretagen kanKöpmanholmen räknas, även om åtskilliga hundra man sysselsätts där. Är deldessa som skall åka, till förmän för de slora jätteföretagen? Jag fick ingetsvar pä den frågan, och ingel svar pä hur slorl iniresse Mooch visat idel här sammanhanget. Dä är frågan om inte samhället och staten måste trädalill. Den lidigare industriministern hade inget intresse av detta. Jag citeradesjälv ur prolokollel vad han sagt. Jag hoppas atl folkpartiregeringenoch industriminister inle hyser uppfattningen alt de friamarknadskrafterna ärett Sesam,öppna dig! Här måste staten träda till och del instämmerfakliskl industriministern i. Menom fabrik skall läggas ned måste man redan nu-om man inte gjortdet tidigare - planera en ersättning för de många människor som där mister sinajobb. Man kan inte vänta tills promemorian är klar, även om den kommer innandelta är upplöst. Åtgärderna måste vidtas nu och i samförstånd medfackföreningen pä platsen - i varje fall måsle man ha diskuterat med den ochmed de anställda. Jagfick som bekant inte svar på mina frågor lidigare och har inle fält del nuheller. Men innanjagslular, herr talman, skulle jag vilja instämma i vad IvarHögström sagt om . Jag är själv därifrån och har jagvislats i gäng på gång återkommit med moiioner, interpellationer ochfrågor om sysselsättningen i . Men jag måste säga atl vilken regering somän har suttit har del varit lika negativt. Jag minns den tid då vi tog uppfrågan om sysselsättningen i för att få dit nya induslrier, eller föratl se lill alt den eller den industrin inle lades ner. Man frågade oss dävarför vi gnällde, när vi fick det högsia anslaget för beredskapsarbeie i helalandet. Om man råkade replikera all del var elt bevis för atl arbetslöshetenvar störst där fick vi höra; Del är ett ultryck för alt regeringen tänker på eri . Och sä blev den industriella kyrkogården. är det fråga om ytteriigare industrinedläggningar. Den regering som nusitter skulle kunna få en fjäder i hallen - vilket man kanske skulle behöva -omman klarade jobben vid fabrik. Ni lade ju fram förslagel om ettindustricenlram lill Ange. Del betraktar jag faktiskt som en fjäder i hatlenför den regering som sitter . regeringar ordnade inle delta, trotsomfattande debatter och moiioner i denna riksdag. Men i den nya proposilionenlär del förslaget komma. Jag vill till industriminisiern säga att när jag i mitt anförandeifrågasatte om regeringen verkligen kände till förhållandena i så byggdedet helt enkelt på det som sägs i industriministerns svar, nämligen att ingellöfte getts om att sätta in särskilda åtgärder för atl trygga arbetskraftenssysselsättning i bygden om samordningen mellan nedläggningen i ochutbyggnaden i inte . Delta är bakgrunden lill mitl påslående. Medhänvisning lill vad jag sade i mitt anförande är jag dessutom inte övertygad omatt man inte kan upprätthålla sysselsättningen utifrån de synpunkter jagredovisade. Om detta icke skulle vara möjligt, är industriministern dä bereddall föreslå sådana åtgärder som kan trygga den här arbetskraftens kvarblivandei ? Det är viktigt för framtiden, och del är viktigt också förutbyggnaden i . Jagvill sedan till industriministern säga alt jag noterar med lillfredsslällelseatl industriministern här förstärker sitt uttalande i interpellationssvaretbelräffande behovet av atl utbyggnad kommer lill stånd i Väja.Självfallet delar jag med industriministern glädjen över atl man så småningomockså kan se en utbyggnad i . I och med det tryggar man jusysselsättningen för människorna i den delen av . Men för atl trygga heladenna bygds framtid vill jag än en gång understryka att det mest angelägnaobjektet är utbyggnaden i . Det är mycket angeläget all den åsladkommes säsnart som möjligl. Jagvill allra sist ställa följande fråga lill industriministern; Kan den nuvarandeförhandlingsgruppen få i uppdrag atl pröva föratsättningarna för atl upprätthållasysselsättningen i ? Om situationen inom pappersindustrin Med den ulveckling som råder är det självklart att del finns en betydandeoro hos de människor som är berörda av skogen som råvara. Vi vet atlavverkningen på många ställen inte är så som den borde vara - i varje fall intei den privata skogen. Man har kanske inte heller den vidareutveckling som manborde ha. Detär rikligt, som industriministern sade, att jag i mitt första anförande fleragånger använde ordet progressiv. Jag tycker nämligen inle att regeringen harvarit tillräckligt progressiv i dessa frågor. Vad har regeringen gjort medanledning av de ekonomiska och andra svårigheter som tornat upp sig förexempelvis ? Och vad har den tidigare trepartiregeringengjort? Jo, man tillsatte en utredning som skulle titta på de härfrågorna, och har man tillsall en förhandlingsgrupp som skall arbetamed det här. Men det ärju fråga om en kris som har pågått länge, och därförborde regeringen ha tagit initiativ . Vår enda möjlighet atl taoss ur krisen är, somjag sade förut, atl öka industriproduktionen. Vi måsle fåresurser för alt arbeta oss ur vårt ekonomiska underiäge och betala igen detekonomiska underskottet. Jag nämnde tidigare altföretagel och länsmyndigheterna vid uppvaktning Om situationen inom pappersindustrin hos den tidigareregeringen hade fält besked all regeringen fann del angelägel att pappersbruketi kom lill stånd. Är det möjligen sä atl del råder en annanuppfattning ? Man kan nästan tyda industriministerns interpellationssvarpä det sättet. Det skulle i så fall vara oerhört olyckligt, för man har-som jagsade i milt förra anförande-tagit hänsyn lill etl kommande pappersbruk viddimensioneringen av olika anläggningar. Det skulle innebära elt omfattandeslöseri med pengar och andra resurser, om man nu går ifrån planerna pä ettpappersbrak. Industriminisiern vill intege något besked pä den härpunkten. Jag beklagar det. Företaget har tillstånd för utbyggnad i till 1984. Men jag fick alltså inget besked huravida utbyggnad avpappersbruket över huvud tagel skall ske eller inte. Sedansade industriminisiern alt jag fick bestämma mig om jag ville ha en plan ellerinte. Jo tack, jag vill gärna ha en plan. Jag skulle gärna ha sett att en sådanfunnits och att den hade förelagts oss här , så atl de människor som ärberörda av skogsnäringen kunde ha fält etl klart besked om vad som skallinträffa. Det får icke vara på det sättet att de regeringar som kommer lill härpå olika sätt hoppar ifrån, som den nu sittande regeringen gör, vad tidigareregeringar och evenluelll har beslutat. Det är självklart att manmåste fä en stadga i planläggningen. Del går inte an att ändra uppfattningallteftersom. Det fanns en statssekreterare som tyckte att det är myckelangeläget med utbyggnad av pappersbraket i , men vill ministernsjälv inte säga något om det. Jag måste som sagt beklaga all vi inle kan få ettklart besked om hur det skall bli. Självfallet kommer oron atl hålla i sig närregeringen inte ger besked. Delfaktum att man inte är beredd att lämna ett besked när fyra interpellanter fränbåde södra och norra begär det tyder f ö. pä att man inte är särskiltprogressiv. Industriministern sade i sin replik alt några andra uttalanden än demhan för till torgs i interpellationssvaret till mig aldrig har varit aktuella.Jag skulle kunna säga; Hm, sa' greven. Detär klart att tidningsreferat kan vara felaktiga. Mina informationer omregeringens tankegångar i del här avseendel sträcker sig betydligt längre äntill tidningsreferat. Men lät oss inte gräla om det. Ärdet sä alt regeringenhela tiden har delat den uppfattning som jag har framfört här, så desto bättre.Avgörande för framtiden är ändå det ställningstagande som regeringen harredovisat . Jagfrågade om det var regeringens målsättning att NCB skulle bestå somen företagskoncern. Jag förstår atl industriministern inte hann svara pä allafrågor, men jag ber honom svara på den frågan innan vi sluiar den här debatten. Närdet gäller NCB:s skogsinnehav hävdar industriministern att nerven ärmedlemmarnas skogsinnehav och atl NCB kan bedöma den saken bättre änindustriministern och jag kan göra här. Ja, jag skall inle alls hävda alt vi är bältre skickade alt göraden bedömningen. Men situationen inom NCB och skogsägarrörelsen är ändåalt man inser atl det ställningstagande man gjorde när man beslutade sig föratl sälja av en del skogar för atl klara situationen finansiellt var felaktigt.Det inbringar så litet kapital att det är meningslöst atl göra denna avsäljningav skogarna. Ominte industriminisiern redan har fält del, sä kommer han all fäett brev med underskrifter som representerar tusentals skogsägarmed-lemmar somi dag protesterar mol en avsäljning av skogarna. Jag behöver väl inte upprepade argument jag framförde i mitl tidigare anförande om intresset av attskogarna behälls i företaget. Industriministernstöder tanken pä en utbyggnad av . Jag har inle tagit avstånd från den.Jag har tagit avstånd från den lösning som syntes vara pä gäng genom atl StoraKopparberg och helt plötsligt skulle skaffa sig makt överutvecklingen när det gäller företagsslrakturen inom skogsindustrin. Industriministernhävdar atl mina partivänner i lycker atl del är önskvärt atl detblir utbyggt i . Ja, det irorjag del. Partivännerna i tyckerdetsamma. Partivännerna i och i och pä flera andra ställenlycker detsamma om sina orter. Men tror inte industriministern attpartivännerna i - och inle bara partivännerna utan även mina politiskameningsrnotståndare - tycker alt det vore väldigl angelägel all frågan prövadesom vi inom länets gränser endast skall förädla av denvedråvara som avverkas inom vårl läns gränser? Landshövdingenfick av industriminister företrädare uppdraget alt se över möjligheternaalt skapa en ersättningsindustri i Hissmofors. Ett utredningsarbete pågår somär synnerligen intressant. Såviii jag kan bedöma är det värt att fortsätta ochdiskutera det realistiska i de planer som där håller pä atl växa fram. Delhär understryker bara del krav vi har ställt: Det är nödvändigt att vifår en samlad strakturplan när det gäller skogsindustrins uppbyggnad för alt vipå bästa sätt skall kunna la lill vara de regionalpoliliska intressena, för omvi börjar en diskussion mellan människor som representerar olika orter, säförsvarar självfallet var och en sin ort. Detta belyser bara vad jag sade imitt tidigare anförande, nämligen all del krävs politiskt mod att la i den härfrågan, men jag upprepar atl det måsle krävas ännu slörre politiskt mod althelt släppa den och planlöst låta utvecklingen gä av sig själv. Viskall var medvetna om att i många orter som berörs av skogsindustrin är detytterst svårt alt skaffa ersätlningssysselsättning när olika företag kan tänkasfalla bort ur produktionen, medan det återigen i andra orter kan vara betydligtlättare. Därför måste det vara väldigl viktigt alt vi får ett grepp överutvecklingen . Jag skulle slutligen vilja be industriministern altsvara på frågan: Anser också regeringen nu att det är nödvändigt atl vi skaffaross en strukturplan för skogsindustrins framlida utveckling? felciterade mig ganska gravt när han hänförde mittuttalande om spekulationer pä fri hand i massmedia lill intervjun medstatssekreteraren i industridepartementet. Det var ju de preciseradeuttalandena om planer beträffande som jag karakteriserade pä delsättet. IvarHögström uttryckte sin glädje över att jag nu hade förstärkt uttalandet omVäja, och jag är naturligtvis glad om han är glad. Men jag kan egentligen intefinna alt del var fråga om någon förstärkning, eftersom del uttalande jaggjorde i svaret är fullt klart och tydligt, nämligen att regeringen anser atlvidareförädling i bör komma lill stånd. Låtmig erinra både och -ja, egentligen allatalarna, också-om atl situationen är den, alt alldeles straxinnan vi, som jag verkligen hoppas, kommer till etl resultat i förhandlingarnamed de här tvä slora förelagen äger den här debatten ram, och det läggerrimligen en betydande hämsko på mig i fråga om vad det kan vara lämpligt för migatt säga i debatten. Manhar efteriyst en strukturplan för hela skogsindustrin. Det är inte obekanl attvi har delade meningar om i vilken grad staten bör detaljreglera utvecklingeninom en hel näringsgren eller i vilken grad denna som hiuills under de gångnadecennierna kan ske under de mera decentraliserade former som biandekonomininnebär, förvisso underen växelverkan mellan samhället och enskilda initiativ.Vad jag i svarei har talat om äratt sedan en finansiell rekonstruktion hargjorts av NCB och är del angelägel att man samordnar deplaner som de förelagen har och likartade planer som andra har påvidareförädling av massa lill papper; del ärju ungefär samma typ av papper somman i flera fall har avsett, nämligen journalpapper. Avslutningsvis vill jagsäga att alla sakkunniga i dessa frågor är medvetna om att man inte pä en gångkan bygga upp och saluföra produkterna frän ett flertal journalpappersbruk. Denvästeuropeiska marknaden, som är vår huvudmarknad, tål inle detta. Vi skulleriskera all fä repressalier som hänger samman med den för svenskpappersindustri livsviktiga avvecklingen av de utländska papperstullarna. Denhär frågan måste därför hanteras på ett förståndigt sätt, och elt förståndigtsätt vore inte, , all nu handlöst bestämma sig för all fullföljaett av projekten utan att la hänsyn till de andra. Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Det är ganska märkligt - eller kanske är det helt följdriktigt -attvarje gäng vi kräver en strukturplan, sä svarar de borgerliga företrädarna attdel inle är lämpligt alt staten går in och delaljreglerar inom en näringsgren.Men det är ju inte del vi har begärt, utan vi har begärt en övergripandeplanering av näringens utveckling. 1 vårt skogspolitiska program har vi också sagt alt det är önskvärtoch nödvändigt alt en sådan planering inte utvecklas till någondetaljplanering, för en sådan skall företagen sköta själva. De borgeriigaföreträdarna försöker fly undan sitt ansvar för att upprätta en strukturplangenom all hänvisa till alt en sådan skulle innebära alt vi får endetaljreglering. Detär ändå underligt all statens representanter i samråd med förelagen och deanställda inte skall kunna sätta sig ner och diskutera hur den framtidautvecklingen inom denna sektor skall planeras sä att det bäst gynnar samhälle,företag och anställda. Företagen själva måste ju i allra högsia grad varabetjänta av att fä en vettig planering. Som industriminisiern sade rör del sigju om mycket känsliga frågor. Alla företag kan inte satsa på samma produkter,men erfarenheten visar att det är så man väldigl ofta har gjort. När del gällerskogsnäringen och skogsindustrin brukar man använda uttrycket "alla på engäng", men lät oss för allt i världen försöka undvika all arbeta efter denmodellen också . Vivet så innerligt väl hur angelägen den här frågan är för de olika orter somberörs, men här står vi nu och argumenterar var och en utifrån sinautgångspunkter och de egna intressen vi har atl försvara. Det är väldigt lättalt ena anställda och företagsledning i t. ex. om var en utbyggnadskall ske - så kan man göra i förelag efler förelag - men vad som ä--"iktigt är att vi kan enas om de slutgiltiga ställningstagandena och altdessa är grundade på de regionalpolitiska intressen som vi alla kämpar för idet politiska livet. Jagskulle slutligen vilja fråga industriministern om han är beredd alt ta underövervägande en omprövning av sitt ställningstagande när det gäller försäljningav NCB;s skogar lill dess att man har förhandlat färdigt och kan se denslutgiltiga lösningen. Jag sade i mitl förra anförande att jag gärna såg att en plan kom tillstånd och att det skedde en samordning på detta område. Jag kan naturligtvisförstå all industriministern i dagens läge, med hänsyn till känsligaförhandlingsförhållanden etc, har svårt all ge besked. Men det var några sakersom gjorde mig orolig. Detvar kanske främst industriministerns avslutningsreplik, där han sade att det äromöjligt att handlöst bestämma sig för etl pappersbruk utan hänsyn lillde andra. Vad menar industriministern med det? Det är ändå pä det sättet,industriministern, att det finns tillstånd att bygga etl pappersbruk i Mönsterås.Innebär beskedet om det "handlösa bestämmandet" all del inte skallkomma lill stånd något pappersbruk? Jagmenar alt det är nödvändigt att vi får fram en plan. I den planen bör Mönsteråspappersbrak ligga först, eftersom har arbetat päen utbyggnad och har planer för projekteringen. Därtill har man, som jag sadetidigare, gjort vissa investeringar i samband med massafabrikens utbyggnad ochdimensionerat den sä alt pappersbruket skall passa in. I den plan som skall läggasfram måste alltså enligt min mening ligga först. Om situationen inom pappersindustrin Det är litet oroande alt en regering går ut ochsäger alt del är önskvärt att pappersbruket i kommer lill stånd ochatt en annan regering säger atl man inle handlöst skallbestämma sig för pappersbruket. Jag beklagar att vi , genom sädana häråtgärder, har sä dålig kontinuitet i del poliliska livel. Så kan det inte, somjag ser det, fä fortsätta. Jag hoppas verkligen atl industriminisiernfullföljer de beslut som tidigare regeringar har faltal - vid lillfällen däfolkpartiet har suttit med i regeringen. GUSTAVLORENTZON (vpk): Jag tänker inle förlänga denna debatt många minuter. Jag vill barakommeniera att industriministern ansåg alt jag hade felciterat honom. Om jagförstår saken räll, stämmer det som statssekreterare i industridepartementethar läckt ut. Det svarar industriministern för. Frågan gäller då de 40miljarder kronorna. Är det del är fråga om, eller gäller det fyraår? Gäller uttalandet atl vi inle har någon plan enbart för NCB, eller hurskall man tolka del? Uttalandet blir inle klarare av denna debatt än det varnär vi började. Fakiumär atl den viktigaste brickan i hela spelet var det pappersbrak som betecknadesLWC - ett brak för del irähaltiga, besirukna journalpappret LWC. Det ansågs attdet pappret hade den bästa marknadstillväxten. Men vem skulle få starta dettapappersbruk, där det tydligen fanns slora pengar atl göra? Jo, den som i deltaskede hade pengarna. Och var fanns pengarna? Jo, de fanns hosWallenbergssläkten. När detta började diskuteras ule i bygderna blevmänniskorna naturligtvis oroliga. Del var ju tre företag som var intresserade. Det var , det var Stora Kopparbergoch det var NCB. Men den som hade pengarna, del var . Del var då oronbörjade komma och industriministern faktiskt -jag vet inte om han kände sigtvingad - måste låta slalen träda in. Utifrån detta har det blivit en nysituation, och är frågan hur det kommer att gå med NCB;s skogar och mindreföretag. Det var med utgångspunkt i detta som jag har ställt frågan om fabrikenvid Köpmanhotmen, och på den har jag inte fått något svar. Även omindustriminisiern inle kan svara pä om Mo och kommer alt ta handom sodapannan eller om man kommer att lägga ner den innebär del ändå i sin förlängningelt svar pä frågan; Blir det sysselsättning för dessa människor som då kommerall förlora jobben? Den frågan vill inle industriministern svara pä, för dåmåste nämligen samhället - staten - träda lill.