prot · G209108 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:108 §1 Justerades protokollet för den 12 innevarande månad. 0/7?språkundervisningen för invandrarbarn § 2 Omspråkundervisningen för invandrarbarn Statsministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1978/79:402, och anförde: har frågat mig om regeringens avsikter när det gällerfinskspräkiga klasser (hemspråksklasser). Vidare har frågat migom regeringens ställningstagande till () hemställan om ettgenerellt medgivande lill de jämkningar i timplanerna på låg- och mellanstadietsom erfordras för alt kommuner skall kunna anordna s. k. hemspräksklasser. Fråganom invandrarundervisningen och enspråkiga klasser har redan tagitställning till vid sin behandling av propositionen om hemspråksundervisningför invandrarbarn. Kommunerna har frihet att välja hur hemspråksundervisningenskall organiseras och anordnas. I nyssnämnda proposition diskuteras olikamodeller för hur hemspräksundervisningen kan organiseras. Enligl vad jag harinhämtat fanns ca 300 enspråkiga klasser. I 146 fall har man vidaregäll in för alt till samma klass sammanföra barn med olika hemspråk, och i 96fall har man s. k. sammansatta klasser i vilka den ena hälften av eleverna ärsvenska barn och den andra hälften är barn med gemensamt hemspråk. Jagföratsätter att kommunerna organiserar hemspråksundervisningen i enlighet meduppdragna riktlinjer och att det sker på det sätt som bedöms bäst förinvandrarbarnen utifrån de praktiska möjligheter som står lill buds ikommunerna. Jagutgår vidare från atl SÖ i sitt pågående arbete med en handlingsplan förinvandrarundervisningen tar till vara de erfarenheter som man erhåller av dessaolika undervisningsmetoder. Utifrånhittills vunna erfarenheter har SÖ inkommit till regeringen med enbegäran om generellt bemyndigande att göra jämkningar i limplanen förhemspråksklasser på låg- och mellanstadiet. Frågan bereds f n. i . ÅkeGillsiröms fråga har föranletts av elt referat frän den presskonferens jag hölli i samband med ett officiellt besök i . Referatet gavintrycket all jag inte anslöt mig till de här angivna riktlinjerna för hemspråksundervisningen.Referatet byggde på etl missförstånd somjag , lack vare fråga,fått tillfälle alt lägga lill rätta också inför . Jag ber allfå tacka statsministern för svarei. Detär mycket viktigt att de finska invandrarna och kommunerna har fått ett beskedefter de förvirtade uppgifter som lämnades i massmedia efter uttalandet iHelsingfors. Del är naturiigtvis inte alltid så lätt att i sak behärska allafrågor, och därför blir ibland del dunkelt tänkta också del dunkelt sagda. Detär viktigt i den här frågan att poängtera de forskningsresultat som nåtts. Jag villdärför säga några ord om en undersökning som pågått i finskaklasser i , som är mycket intressant. Manhar utgått frän två vikliga behov hos barnen; trygghet och upplevelse avframgång. Om ett barn upplever framgång i skolarbetet blir skolan del ställedär man tycker alt det är roligt att vara aktiv, och då är man också villig altlära sig någonting. Men om barnet får lida nederlag då och då i den språkligakommunikationen, genom svårigheter alt förstå kamraters och lärares språk, sådrar sig barnet tillbaka, då drabbas barnets självförtroende av nederlag ochdärmed får den språkliga utvecklingen också en knäpp. De här finska klassernahar varit ett sätt att göra risken för sådana nederiag så liten som möjligt. Barnenundervisades först enbart på finska. De fick uppleva att mammas och pappasspråk hemma är ett språk värt att tala också i skolan, och då höjdesföräldrarnas prestige i barnens ögon. I början av fjärde årskursen började såsmåningom undervisningen både i och pä svenska, men finskan användesfortfarande som ett undervisningsspråk vid sidan av svenskan. Klassen hadealltså två lärare, en svensk- och en finsktalande. På det viset fick man enmjuk övergång, vilket var mycket viktigt. Man undvek därigenom alt elevernafick uppleva svenskan som ett språk som man får lida nederiag på. Avsikten varockså all barnen skulle förstå atl finska är ett precis lika värdefullt språksom svenska i den språkliga kommunikationen. Manhar testat elevernas språkfårdighel på flera olika sätt. Jämförandeundersökningar har gjorts med finska barn som går i svenska klasser och medfinska och finlandssvenska barn i . Resultaten visar atl finska barn isvenska klasser inte lär sig svenska bättre än eleverna i de finska klasserna.Och när det gäller finska är de finska klassernas elever klart bättre. Elevernalär sig båda språken utan svårigheter. Att skriva finska går också bra. Det somvållar problem är rättstavningen av svenska, men som vi har hört under desenasie dagarna är del inte bara de finska invandrarbarnen som har problem meddetta. Upplevelsenav den egna identiteten är ett problem för mänga invandrare. Majoriteten avbarnen i de finska klasserna har klarat av det här problemet. De accepterar attde i grunden är finländare, och de kan ändå ta del av den svenska kulluren.Misslanken om att egenspråkiga klasser för invandrarbarn leder lill isoleringhar också kunnat avföras. När däremot ett invandrarbarn placeras i en svenskklass är risken stor atl barnet drar sig undan och blir isolerat. Egenspråkigaklasser kan ge barnet självförtroende, trygghet och en god grund för språkligutveckling. Med dessa förutsättningar har barnet en verklig möjlighet att päsikt undvika isolering från svenskar och frän det svenska samhället. Det härgäller givetvis också andra invandrarnalionalite-ter, som vi inte heller fårbortse ifrån. Eltproblem finns emellertid, men jag skall inte fråga statsministern om vad hanavser atl göra för att lösa det, eftersom frågan hör lill slalsrådel Rodhesområde. Problemet är alt gymnasieskolan inte alls frekventeras av invandrarbarneni samma utsträckning som av de svenska elevema. Här borde ålgärder kunna sättasin för atl vi skall få en förbättring till stånd. Överläggningenvar härmed slutad. Ominföriivning med Eiserkoncer-nen av Kasthalls matt fabrik i §3 Om införiivning med Eiserkoncernen av Kasthalls mattfabrik i Industriministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1978/79:404, ochanförde: har frågat mig om jag är beredd att låta ingå i den statliga Eiserkoncernen för att rädda företaget frånnedläggning. Den av antagna målsättningen är att denstatliga tekokoncernen, rör vilken AB Eiser är moderbolag, efter en tvåårigomstruktureringsperiod skall ha uppnåu nollresultat (prop. 1977/78:73,NU 1977/78:41, rskr 1977/78:172). Jag har ingen erinran mol att Statsföretag ABlåter Eiser med beaktande av nyssnämnda målsättning undersöka förutsällningarnaför ett övertagande av i konkurs varande Kasthalls Mallfabrik. Ett överlagandeförutsätter naturiigtvis all en överenskommelse kan träffas med konkursförvaltaren. Jag ber allfå tacka industriministern för svaret. Kasthallsmattfabrik är inte bara landets äldsta utan också en av modernaste. Företagettillverkar högklassiga heltäckningsmallor, avpassade ateljémattor ochlextilkonstverk. Här i har vi goda möjligheter att studera skönheten,kvaliteten och slitstyrkan hos de mattor som tillverkas av Kasthalls genom attbl. a. titta på mattan i denna plenisal. Men produkter från Kasthalls finnsockså i andra byggnader världen över, t. ex. i FN-husel, och de kan återfinnasi banker, kontor, varahus, teatrar m. fi. Kaslhallsär ett av våra flaggskepp på lextilsidan och kan liknas vid och Kostainom glasinduslrin i fråga om exportmöjligheter. Del är också ett av skälentill att Kasthalls inle bör läggas ner. Men minst lika viktigt är det att klarasysselsättningen för 150 personer i en redan hårt drabbad kommun och region. Detfinns goda chanser all äter göra förelaget lönsamt, eftersomexportmöjligheterna är relativt goda på hemlextilsidan. är ettcentrum fördennaproduktion,och kommunen skulle föriora en väsentlig del avdenna om mattproduklionen vid Kaslhalls lades ner. Ominföriivning med Eiserkoncernen av Kasthalls maltfabrik i nande skulle ocksåförsvinna. Jaghar hären broschyr somjag vill överiämna till industriministern . I denkan han närmare studera den fina tradition som finns på det här området inomMarks kommun och . Mankanske inte i första hand tänker på beredskapsaspekterna när man diskuterarmattillverkning. Men vi har en ytterst låg vävkapacitet i vårl land, och delsom finns kvar a v den bör därför bibehållas. Det är också fullt möjligt attställa om produktionen i fabriken i krislid och t. ex. tillverka filtar ellerandra textilier. Tidenär nu knapp, om Kaslhalls skall kunna räddas. Uppsägningarna har uppskjutitstill . Man har order fram till , men man kan inle ta emotytteriigare order om man inte finner någon köpare. En agenturfirma har nämntssom spekulant, men för att köpet skall gå i lås behövs statligt stöd med 5-10milj. Del är kanske fråga om ett seriöst köp, men det kan också gälla eltköp för alt tjäna snabba pengar. Själv anser jag atl del skulle vara tryggareför företagels fortbestånd, om staten genom den statliga Eiserkoncernen gick insom ägare. Eiser har redan en mattdivision i vilken Nylandsfabriken ingår. Manhar en väl uppbyggd försäljningsorganisation i utlandet. De båda fabrikernaskulle komplettera varandra och del gamla yrkeskunnandel i Kasthalls kommaNylandsfabriken till godo. Närnu industriministern talar om nollresultat vill jag fråga, om jag ändå kantolka industriministerns svar så, all industriministern anser att förelagel börräddas. Är industriministern dä beredd att finna en snar lösning genom alt viaEiserkoncernen begära offert från Statsföretag, så att driften vid Kasthallsmatlfabrik kan fortsätta? Vi känner inle lill den agenturfirma som talar om.Däremot vet vi alt del gjorts andra försök att finna ett förelag som vill tahand om Kaslhalls och föra detta i och för sig välrenommerade företag vidare.Men än så länge har detta inle lyckals. Vidareär jag medveten om de sysselsättningsskäl som vid sidan om företagets renommétalar för att det vore bra om företaget kunde fortsätta. Resonemanget omberedskapsskäl har däremot avvisats av de myndigheter som närmast har att svaraför denna sak. Men om, som sade, företaget kan göraslönsamt och om delta av Eisers expertis bedöms vara riktigt, skulle del i ochför sig finnas förutsättningar för Eiser att ta hand om Kaslhalls. Men i förstahand avvaktar vi nu Eisers bedömning av denna fråga. GÖRDISHÖRNLUND (s): Jag föratsätter ändå att del ytterst är regeringen ochindustriministern som har ansvaret för sysselsättningen i landet och för attdet här företaget kan räddas. Jag hoppas inneriigi att företaget skall kunnaräddas, och jag vet att också de andra riksdagsmännen från delar min åsikt. Del ärverkligen fråga om en onödig nedläggning om Nr 108 Kasthalls skulle lägga ned driften. 20 mars1979 Överiäggningen var härmed slutad. §4 Om planerna på ett nytt attackflygplan Försvarsministern erhöll ordet förattbesvara Per () anmälda fråga, 1978/79:403, och anförde: Per har frågal mig om jag kanbekräfta uppgifter i pressen om alt det vid tiden för regeringsbeslutet om eltnytt atlackflygplan skulle ha slåu klart alt flygplanet 38/A 38 kunde rymmasinom försvarsramarna också för den period efter 1982 för vilkenöverbefälhavaren uppskattat det nödvändiga resurstillskottet till 600 milj. kr. Deekonomiska överväganden som ligger lill grand för regeringens förslag i dennafråga har utförligt redovisats för kammaren i proposilionen1978/79:138. 1propositionen analyseras flygplansfrågan i ett långsiktigt försvarseko-nomisktoch försvarspolitiskt sammanhang. Om man utgår frän alt den nuvarande takten irationaliseringar och personalminskningar inom försvaret skulle kunna hållasunder åren fram lill , visar den ekonomiska analysen att försvarsrameni de framtida försvarsbesluten måste höjas med belopp som väsentligt kanbedömas översliga den höjning som vidlogs , om flygplan SK 38/A 38 skallinrymmas. Närdel gäller projekt av del slag som det här är fråga om är dessutom osäkerhetenstor i fråga om koslnaderoch tekniska möjligheter alt genomföra projekten.Enligt min mening är det därför nödvändigt att förse kostnadsberäkningarna medsäkerhetsmarginaler utöver dem som enligl praxis har lagts in i de redovisadekostnaderna. Även om man i likhet med överbefälhavaren utgår frän de belopp somhar presenterats, pekar den analys som har gjorts inom på attett genomförande av SK 38/A 38-projektel kräver betydande framtidaramhöjningar, om inle försvarsmakten omstraktureras kraftigt. a.skulle detta kunna leda till starka ingrepp i den allmänna värnplikten och ifredsorganisalionen. Enligt min bedömning är därför långsiktiga och omfattandeekonomiska åtaganden frän statsmakternas sida gentemot försvaret nödvändiga,om flygplan SK 38/A 38 skall få rum i en balanserad försvarsslrakiur. 1 dettasammanhang vill jag även peka pä de konsekvenser som åtaganden av dennastorieksordning kan få för våra möjligheter att pä läng sikt skaffa oss ettluftförsvar, som är anpassat lill utvecklingen i vår omvärld. Vid en sådansamlad bedömning har regeringen inte funnit del försvarbart alt statsmakternabinder sig för all utveckla ett projekt, som kan komma att äventyraföratsäiiningarna för all på lång sikt upprätthälla ett balanserat försvar. Om planerna på ett nyttatlackflygplan 0/77planerna på ett nytt atlackflygplan PER (): Jag ber att få tacka försvarsministern för svaret, även om det inteinnehöll något svar pä den fråga som jag hade ställt. I stället taladeförsvarsministern länge om fördjupade studier av försvarsekonomin, som manhäller pä med inom försvarsdepartementet. Sädana studier är förvissoinlressania, och jag hoppas att hert de vid tillfälle låter publiceraresultatet av dem i stället för alt bara, nu liksom tidigare, prata om dem. var inle om del somjag hade frågat, ulan jag frågade i stället om de 600miljonerna som ÖB har angett som "brislen" i sitt underlag tillregeringen. Min fråga lar alltså sin utgångpunkt i ÖB;s värdering av SK 38/ A38, där han anger dels att SK 38/A 38 ryms inom ramen för gällandeförsvarsbeslut , dels alt möjlighelerna därefter beror på nästaförsvarsbeslut, men alt en ram för flygvapnet som motsvarar den lägsta som överhuvud tagel har utretts skulle göra del möjligl att inrymma SK 38/A 38 vid etttillskoll pä 600 miljoner totalt under tolv är. I de ramar som motsvararperspeklivplaneringens medelnivå och övre nivå uppslår inga problem alls av delhär slaget. Enligtde uppgifter som har förekommit i pressen hade det alltså varit möjligt att labort också de här 600 miljonerna och mer därtill. Del skulle ha kunnat ske delsgenom alt man strök vissa medel till som aldrig har begärt planerat in, dels genom en samordning av marinens ochflygvapnets anskaffning av en ny sjömälsrobot. Om det har emellertid herr deGeer ingenting att säga. 1 stället för han ett resonemang som låter antyda althan underkänner ÖB;s sätt att räkna och all vi skulle hamna i enförsvarsekonomi där utrymmet för materielanskaffning skulle ligga under vad ÖBhar angett i ram 2 i sin flygplansulvärdering och regeringen har angett somlägsta allernaliv i sina direktiv till perspektivpla-nearbetet. Jag hoppasemellertid atl herr de och jag är överens om att en sådan ulveckling intefår äga rum och alt det vore ansvarslöst av en försvarsminister alt baserabeslut pä icke publicerade studier, som utgår från en sämre försvarsekonomi påsikt än någol lidigare studerat alternativ. Jagtror all fler än jag vore tacksamma om herr de kunde klargöra sininställning på den här punkten. Är vi överens sä här långt - och det har vimoderater och folkpartister tidigare varit - kan hert de inle komma undanmin fråga. Fanns det eller fanns del inle möjlighet al ta bort de felande 600miljonerna ? Om möjlighet verkligen fanns, varför gjorderegeringen inte det? Om möjlighet inte fanns, på vilka punkter är depublicerade uppgifterna felaktiga? Är alltså herr de beredd atl antingendementera eller bekräfta uppgifterna om de 600 miljonerna? Antingen är derikliga eller också är de felaktiga. Försvarsministern har skyldighet all talaom hur det verkligen förhåller sig! Del fanns aldrig i försvarsdepartementet någon sammankoppling mellananbudet pä SK 38/A 38 och något sjömålsrobotprojekl. Del har lydligenspekulerats om i pressen alt det senare projektet skulle ha blivit 300 milj. kr. billigare änman antog. Men det har presenterats för regeringen , och överbefälhavarenhar enligl uppgift angett att del anbudet är av den typen alt det kräverantingen en omfördelning inom försvarsramen eller påslag på försvarsramen.Något underiag för alt del hela skulle kunna bli etl antal hundra miljonerbilligare genom en sjömålsrobotoffert har regeringen inte haft. Närdel gäller den andra delen av Per fråga, de 430 miljonerna, vill jagbörja med atl påpeka att de ligger förfärligt långl fram i tiden. Skulle manstryka dem ur kalkylen, vilket dessutom kanske vore principiellt felaktigt,skulle del inle medföra någon förändring förrän . Jagvill alltså förneka att man skulle ha kunnat spara in de 600 milj. kr. som PerUnckel anser att man skulle ha kunnai spara in genom välvilliga beräkningar avavvecklingskosinader och genom en billigare sjömålsrobotoffert. Jagtycker också att Per kommer alldeles för lätt undan från den centralafrågan, nämligen storieken av de rampåslag som skulle varit erforderiiga, om vihade valt SK 38/A 38, inte bara 1982 ulan också 1987 och 1992. IÖB:sberäkningar,som jag ställer mig bakom, har använts två ramar. 1 innebär skulle få full kompensation för alla kostnadsökningar utöver NPI. 2innebär alt man inte skulle få kompensation för mer än lönekoslnadsökningarnautöver NPI. Jag tycker alt ÖB:s bedömning är korrekt. Med de föratsättningarsom finns för ryms icke A 38-projektel inomförsvarsramen. Omplanerna på ett nytt attackflygplan PER (): När del först gäller sjömålsrobolen vill jag säga, all del förhållandetalt den nu blir dyrare väl i inle oväsentlig grad hänger samman med att densamordning somjag talade om helt enkelt inte kan genomföras. Då blir delnaturligtvis dyrare än i del alternativ som jag diskuterade. Försvarsministernkommer med nya uppgifter, innebärande att det egentligen skulle behövasslörre påslag än vad överbefälhavaren själv har krävt. Han säger till alt vi bl. 1982,1987 och 1992 måste lägga till uppemot 1 miljardkronor. Måste vi del? Vad baserar försvarsministern det uttalandet på? ÖBsäger alt vi för hela den motsvarande perioden behöver lägga till 600 milj. kr.utöver lägnivån. Försvarsministern och överbefälhavaren räknar alltså inte påsamma sätt. Försvarsministern får föriåta mig, om jag i detta avseende meralitar pä överbefålhavarens beräkningar. Åena sidan vill alltså försvarsministern göra gällande, att vi skulle behövapåslag av denna storleksordning för all klara SK 38/A 38. Å andra sidan menarförsvarsministern att hans och regeringens ställningstagande i flygplansfråganhar utgått från en försvarsram som skulle medge etl balanserat försvar. Irealiteten måste väl emellertid denna ram ligga under den lågnivå under vilkenvi lidigare inte har gått i något utredningssammanhang. Detta innebär attförsvarsministern och regeringen för fortsättningen har lagt fast åtminstoneden del av försvaret som gäller flygvapnet, pä en nivå långl under Omplanerna på etl nytt attackflygplan vad 1977 årsförsvarsbeslut innebar. Är herr försvarsministern på väg bort års försvarsbeslut? ÖB:s ram nr 2 kräver lyft för varje ny femårsperiod, vilka ärålminslone jämförbara med - sannolikt någol högre än - det lyft som gjordes1977. Skulle man hamna päÖB:s ram 1, krävs det alltså väsentligt slörre lyft änså. Jag är tveksam om huruvida kommer atl bevilja sä stora lyft,under tre efterföljande försvarsperioder, som de som i så fall skulle varanödvändiga. Vidarevill jag göra hert uppmärksam på att den sittande försvarskommitién hartill uppgift att bedöma dessa frågor men att beslut om SK 38/A 38 hade gjortförsvarskommitléns arbete tämligen meningslöst. Alla de förändringar som man dåskulle ha kunnat föreslå skulle ha ätits upp av flygplansprojektet. PER (): Men om del nu är så, herr försvarsminister, atl ett beslut i enlighetmed det som överbefålhavaren har förordat således skulle medföra oacceptablalyft framöver, innebär väl detta rimligtvis - om vi också är överens om attÖB;s ram 2 är detsamma som lägnivån i perspektivplaneringen - allförsvarsministern är på väg mol elt försvarsbeslut under den lägsta studeradenivån i perspektivplanen. Är det delta som regeringen föreslår, tyckerjag altdet bör redovisas klart, öppet och entydigt. Del är ingalunda så atl vi lagt fram ett sådant förslag. 2 räckteinte till för SK 38/A 38-projektet. För detta skulle det sannolikt ha krävts etlpåslag av storieksordningen minsl 1 miljard vid varje nytt försvarsbeslut. Alldet kommer alt krävas påslag på försvarsramen vid varje nytt försvarsbeslut äruppenbart, men det är storieken härav det är fråga om, Per . PERUNCKEL (m): Jo visst, herr försvarsminister, är det storieken det är fråga om. Menhäller försvarsministern inte med mig, när jag hävdar att om vi nu är ense omatt lågnivån i perspektivplaneringen är lika med ÖB;s ram 2 för flygvapnetsvidkommande, och försvarsministern hävdar att inom den ramen kan vi inleacceptera flygplanet, så innebär detta rimligtvis att flygvapnet i framtidenharatt räkna med en ekonomisk nivå som ligger under den lägsta ekonomiska nivåsom någonsin har studerats - en ekonomisk nivå som den trepartiregering, ivilken herr de Geers partivänner ingick under 1976-1978 var ense om atl avvisa. Mennu har folkpartiregeringen på denna punkt uppenbarligen ändrat uppfatining. Jag förstår inle hur Per kan dra den slutsatsen. Den höjning somerfordras för ram 2 enligt ÖB är i stort sett densamma som den höjning somgenomfördes . Vad som erfordrats, inte bara ulan och1992, hade alltså varit höjningar väsentligt över den nivå som höjningenuppgick lill 1977, för all komma till ÖB:s ram 1. PERUNCKEL (m): Men, försvarsministern, vi behöver inte komma upp till ÖB:s ram 1.VibehöverbarafåinSK38/A 38. Det är det vi är ute efter. I ÖB:s ram 1 går planetin mer än väl. Vadförsvarsministern har gjort gällande, både här i kammaren och i , är atl först måste vi höja med de 600 miljonerna, och därom ärförsvarsminislem och överbefälhavaren överens. Men därutöver, sägerförsvarsministern, måsle vi höja med inemot 1 miljard, om vi skall klarafinansieringen. Det är försvarsministern inte beredd att göra. I realiteteninnebär detta att försvarsministern utgår från en nivå under den lågnivå som perspeklivplaneringenhar utgåll ifrån. Del är den knipan som försvarsministern inte kan ta sig ur.Försvarsministern hamnar alltså under den lägsta studerade nivån. Detflygvapen, som vi i så fall får, kommer sannolikt inle alls att kunna göra dennytta som ett flygvapen även i framtida försvar förväntas göra. 0/7;planerna på ett nytt attackflygplan Jag har ingalunda uttalat atl vi skallhamna under ram 2;s nivå, som är den lägsta studerade nivån. Jag kan mycket välföreställa mig alt vi kan hamna över den, men vi kan inle hamna så myckel överden, Per , all vi kommer upp i ram 1 i tre på varandra följandeförsvarsbeslut, vilket skulle innebära mycket stora höjningar under mycket långlid framåt. PER (); Försvarsministern och jag talar uppenbariigen förbi varandra. sägerförsvarsministern all vi inte skall hamna under lägnivån, och det tyckerjag ärnågot som är värt att notera. Men det innebär också atl vi inte skall hamnaunder ram 2-nivån i flygplansfrågan. Vi kan därmed sortera bort den miljard somherr De har talat om, bl. a. i och här i kammaren. Därmedär vi lillbaka vid de 600 miljonerna och vid min ursprungliga fråga, nämligenom de 430 miljonerna som kunde ha sparat pä alt inte räkna in deavvecklingspengar som finns budgeterade pä . Därligger f ö. också sjömålsrobolen, sannolikt också det som har antytts i bådepressen och lilet varstans, nämligen atl Saab-Scanias verkställande direktör islutvarvet var beredd att prata yueriigare några pä SK38/A 38 inför regeringens ställningstagande. 0/77planerna på ett nytt attackflygplan De600 miljonerna hade vi kunnat spara. Därmed hade vi också kunnai hålla liv isvensk flyginduslri.