prot · G209137 · 1978-12-31 00:00:00 — Borta är herrar och , Löntagarnaoch kapitaltillväxten m. m. borta är ,och alla andra presumtiva statsråd i en eventuell nysocialdemokratisk regering - alla de som stod och talade om löntagarfonderförsta maj. under denna punkl i denna deball tänker de tydligen varatysta - om jag nu inte lyckas provocera upp någon av dem. har kommunisterna sin moiion uppe om löntagarfonder, omkapitalfonder under de arbelandes kontroll. kunde vi haft en intressant och stark debatt i om löntagarfonder,som är så vikliga för arbetartörelsens folk. kunde vi ha följt uppstriden mot och de andra socialisthalarna som skriar om aUlöntagarfonder leder till diktatut kunde vi haft en värdefull diskussionfrån arbetarrörelsens partier om hur fondfrägan skall kunna lösas. kundevi ocksä i bäsla fall ha fattat konkrela beslul som fört frågan framåt, förtiden löper som bekant ifrån oss. Meningenling av della händer. efter första maj är del ingen som tycksvilja diskulera löntagarfonderna. Jagtror detta är ell exempel pä en fariig situation. Försl går politikerna ut ochtalar inför stora människomassor om en viklig fråga. Sedan handlar mantvärtemot sina egna proklamerade åsikter och grundsatser när man kommer tillriksdagen. Sådant skapar misstro och förakt för poliliker och försvårar ocksäallvariigt mobiliseringen av människorna till kamp för de djupasamhällsförändringar som är nödvändiga . Jagtror det finns en förklaring lill denna tystnad. Jag tror en av förklaringarnaligger i att den socialdemokraliska partiledningen inle är klar och äriig idenna fråga om löntagarfonder. De är förskräckta över de krav på ingrepp i denprivata kapitalmakten som kommer från människorna i arbetarrörelsen. I åratalhar den socialdemokratiska partiledningen försökt inbilla folk i sitt egetparti alt det här med ägandet inte är så viktigt Men har det visat sig altfolk inte längre tror på detla. Man har insett all kampen om jobben också äroch formar sig till en kamp för ägandet i produktionen. Man har insett allekonomisk omfördelning och utjämning också måste beröra kapitalägandel. Naluriiglvismåste den socialdemokraliska ledningen la hänsyn lill dessa människors insikteroch krav. Men samiidigt är man rädd för allt som kan smaka socialism. Därförförsöker man hålla ell slags mellankurs, hälla en attityd ute och en annan häri . De vill gärna använda de folkliga kraven som dragplåster ivalrörelsen, men jag tror all de i själ och hjärta helsl vill slippa stå fördem när del kommer lill kritan. Denna tvetydighet visar sig tyvärr i desocialdemokratiska tankarna om löntagarfonder, och den framträdde ganskaskarpt i den skiss till fondsystem som LO:s och SAP:s ledningar ladefram. Detkomplicerade och inlressania i denna fråga är all löntagarfonder kan användasför helt motstridiga syften-och man kan alltså välja vilkei. De kan nyttjas förverkliga inbrytningar i den privata storfinansens maktsystem. Men de kan ocksäanvändas för att slärka storfinansens makt, nämligen om de enbart förvandlastill elt slags tvångssparande, där de arbetande skall ställa upp på all skaffapengar åt det privata näringslivet. Del är från den synpunkten som LO-SAP:sförslag i löntagarfondsfrågan kan kritiseras. Del har nämligen åtminstone treallvarliga fel. Delförsta felet har all göra med finansieringen. Om man skall brytamaktkoncentrationen i del privata ägandet, är det nödvändigi med enomfördelning av della ägande. Denna omfördelning mäsle naluriiglvis gå i denriklningen all man från de privata kapitalägarna lar resurseroch makt ochlägger i de arbelandes händer. Om man i slällel - vilket förutsätts i LO-SAP:sskiss - har den konstmktionen all huvudparten av finansieringen avlöntagarfonderna skall genom att man tar av de arbelandeslöneutrymme och sätter in i de privata bolagen, så är del en hell annanlösning, en hell annan konstruktion. Del är en omfördelning i motsatt riktning,dvs. man tar frän de arbetande en del av deras löner - en ganska stor del f ö.- och släller till de privata kapitalägarnas disposition. Del är all omfördelafrån de arbetande lill bolagen. Del är jusl all låta de arbetande tvångssparaoch låta kapitalisterna disponera pengarna. Dettaför oss in på, som jag ser det, den andra bristen i LO-SAP:s skiss tilllöntagarfonder. Del är en brist som också måste tas bort, om löntagarfondernaskall bli etl slagkraftigt krav i valrörelsen. Del är nämligen den brisl somavser själva makten. Det hade kunnal vara någon rim och reson i att man från dearbelandes löner tar pengar som man lägger in i företagen och låterkapitalisterna använda, om del skulle leda till att de arbetandefick majorilel i företagen och kunde bestämma, både över de pengar som desjälva har ställt upp med och över de pengar som kommer från de privatakapitalägarnas håll. Men sä är inte della lönlagarfondsförslag från LO:s ochSAP:s ledningar konstruerat Det är - om jag har läsl del räll - konstruerat så,all varje gäng det sker en avsättning, aniingen frän vinslen i del enskildaföretaget eller frän det kollekliva löneutrymmet, som skall vara huvudkällanför finansieringen, skall della åtföljas av en skattelättnad för de privatabolagen. De skall alltså i sina deklarationer fl skriva av motsvarande summa.Varje gång som löntagarfonderna växer skall ocksä det privata kapitalet fl entillväxt Då kan man ju skriva utvecklingskurvan näsian in i oändligheten innandet blir ens teoretiskt och matematiskt möjligt för de arbetande all flmajoritet Då kommer vi för all överskådlig tid framöver att ha den situationenalt det är de arbetande som får ställa upp med pengar och avslå från lönermedan del är den privata majorilelen på bolagsstämman som flr bestämma, inlebara över egna insatta pengar och pengar som den har kapat åt sig genom attutnyttja andras arbetskraft ulan också över de pengar som löntagarna har sattin. Deltamåste vara en brist. kan inle leda lill en genombrytning av storfinansensmakt Del kan inle ens leda lill alt man förhindrar all de privata kapitalägarnaförst tar hem de pengar som de arbetande skall stå til! förfogande med ochsedan exporterar pengarna lill , eller vart som helsl. Inteens del kan man hindra sä länge arbetarna inte har majoritet Det kan inte genågon makt all ivingas ställa upp med slora summor pengar och samtidigl velaall man för all överskådlig framlid kan bli överröstad på en bolagsstämma närdet gäller pengarnas användning. Löntagarnaoch kapitaltillväxten m. m. Löntagarnaoch kapitaltillväxten m. m. DenIredje brislen i LO-SAP:s skiss till lönlagarfondssyslem är enligl min meningdet som har att göra med uppbundenhelen av pengarna och av de lönearbelandes iniressentill de privata bolagen och till siorfinansen. Del är nämligen sä att manaldrig får offra ät illusionen om alt företagare och arbetare har sammainiressen, för del har de inte. Del finns ingen gmndläggande sådanintressegemenskap. De har i alla väsentliga avseenden kvalitativt olikaintressen. Det betyder alltså att det inle kan vara fråga om att samarbeta omvilken stmkturpoliiik som skall föras, hur många jobb som skall bort, vilka nyaJobb som skall skapas och var, därför all kapitalister och arbetare har olikainiressen. Och därför måste de arbetande, om de vill skaffa sig makt, kunnagarantera all de kan föra en strukturpolitik, en sysselsättningspolitik och enindustripolitik som är i deras iniresse. De måste självsländigl kunna säga:Denna politik vill vi föra och denna polilik vill vi ha makt att kunnagenomföra. Delbeiyder alltså att man inle kan baka ihop de arbelandes pengar medprivalkapilalisternas pengar i någon sorts gemensamhel och sedan sitta ochdiskutera hur man bäst skall använda dem. Om del finns grundläggandeintressemotsättningar så fungerar inte det. Då blir del bara så all den privatakapitalmakten fortsätter alt driva den lyp av strukturpolitik och industripolitiksom den vill ha, kapitalexport eller vad det nu är. Och de arbetande får finnasig i det. De fär ställa upp och hjälpa till med sina pengar. Detviktiga är att de arbetande får en självständighet i förvaltningen av de pengarsom de har ställt upp med, så att de kan säga: De här pengarna är våra, överdem bestämmer vi oinskränkt, och vi bestämmer vilken induslri-, struktur- ochsysselsättningspolitik de skall användas till. Vänsterpartietkommunisternas förslag till arbetarstyrda kapitalfonder -samhällsfonder underlöntagarkontroll,som vi kallar dem, och som givetvis i praktiken är en variantav löntagarfondslanken - ser annorlunda ut i dessa gmndläggande hänseenden. Delär därför vi menar alt detta förslag vore det riktiga att ställa upp på för enarbetarrörelse som verkligen har målsättningen all bryta in i storfinansensmaktmonopol, målsättningen all i djupgående mån omvandla det beståendesamhället. Delsom är karakteristiskt för vpk:s förslag i denna fräga ärjust det som har attgöra med finansieringen, makten och självständigheten. Vi vill inle altfondsystemet skall läggas upp så att pengar skall tas från de arbelandes löner.All de skall Ivingas sänka sin levnadsstandard för alt ställa upp med pengar åldet privata näringslivet lycker vi är fel. Vi harju faktiskt ända sedan ErnstWigforss anda slutade att vila över skattepolitiken i detta land haft ettskattesystem som blivit allt fördelaktigare för de rika, för spekulanterna, förkapitalägarna och för förelagen, i varje fall för de stora företagen. Det harmedfört en omfördelning, en förskjutning av skattebördan, som inneburil att deslora kapitalägarna har kunnal ta åt sig ansenliga förmåner, slippa undanväldigl billigt och göra sig en mängd ökade arbetsfria inkomsler genomspekulationer, genom inflationen och genom alt spekulera i eller sitta pårealvärden. Det är dags att tatillbaka de pengar som arbetama har fått avstå från. har vi den verkligaflnansieringskällan - en skall på de privata vinsterna, en skatt påspekulationen, en överföring av de slora belopp som del privata kapitalet hartillskansat sig. Där har vi finansieringskällan som kan ge fem, sex miljardereller mer lill en arbelarslyrd kapitalfond. Del är därifrån pengarna skall las.Man skall inle överföra pengar frän de arbelandes löner lill de privatabolagen. Man skall överföra pengar från de privata kapitalisterna tillarbetarnas kollektiva fonder. Del är den vägen det skall gä. Det är denrikliga, den progressiva omfördelningen. Vimenar vidare all fonderna, om de skall bli ett effektivt redskap för ensjälvständig arbetarpolitik som är rikiad mot siorfinansen och dess makt, skallvara självständiga ocksä i sin administration. Del skall inle vara så allarbetarnas pengar blandas in i företagens pengar, så all de privata företagensägare skall kunna sitta på bolagsstämman och med sin majorilel bestämma ocksäöver arbetarnas pengar. Fonderna skall i stället vara självständiga och iprincip - för att ta ett förenklat exempel - fungera så att om de privatastålkapilalisterna vill lägga ner bruk eller någon annan lokalinduslri, sä all därmed eU samhälles sysselsättning och existens hotas, såskall arbetarna kunna vara i den positionen att de kan säga: Lägg ni ner ertbruk! Vi har våra pengar, som vi ensamma bestämmer över. De kan vi användaantingen för all sätta in i indusirin eller för att pä orten skapa en nyinduslri, en industri efter värt sinne, av den lyp vi vill ha och som passarvåra iniressen. Ungefärså skall det fungera, och därför måste fonderna vara elt självständigt redskapoch inle någol som innebär att man skall behöva fräga kapitalisterna om hurpengarna skall användas. Meningen med löntagarfonderna ärju att de skallanvändas för en politik som är i löntagarnas intresse. Och den politiken ser igmnden annorlunda ut än den politik som är i kapitalisternas intresse. Mellanlöntagarna och kapitalisterna finns ingen kompromiss. Kapitalisterna villexportera kapital lill andra länder därför aU profilerna där är högre.Arbetarna har etl iniresse av all hålla kvar kapitalel och hjälpa uppsysselsättningen här hemma. Kapitalisterna har etl iniresse av att koncentrerakapital, att lägga ner företagsenheter och skära ner sysselsättningen, medanarbetarna har ell naturiigl iniresse av alt öka sysselsättningen och attgarantera alla människor en rätt lill arbele för framliden. Närdel slulligen gäller maklen menar vi - och det är ocksä en av grundtankarna ivårl förslag - att det handlar om att löntagarna mäsle ha en självständig maktDe skall inle behöva vänla 40, 50, 60 är, eller in i oändligheten, innan de flrmajorilel i förelagen. Fonderna skall helsl användas för sädana förelag somfrån början är samhällsägda, som kan representera en ny utvecklingsriklning ilandels induslri, som kan representera och tillgodose vikliga sociala behov.Del är i första hand lill sådana förelag pengar skall kanaliseras. Del ärnämligen den typen av initiativ som del råder brist på. Det är på det områdetsom den privata storfinansen har misskött sig, som den inte har ställt upp. Som vi förstår det måstedet vara bättre och intressantare för arbetarrörel- Löntagarnaoch kapitaltillväxten m. m. Löntagarnaoch kapitaltillväxten m. m. sen alt med hjälp avlöntagarfonder kunna skapa t ex. elt nät av samhällsägda industrier, där dearbetande från början har majorilel, där de kan tillsätta ledningarna, där debestämmer struktur- och sysselsättningspolitik, än att ställa upp påoch finansiera den privata storfinansens eventuella utbyggnader, kapitalexporteller vad del nu kan bli fråga om. Ocksä delta är enligl vår uppfattning eninlressanl och principielll viklig fråga all diskulera. Jag har uppehållit mig ganska utförligt vid della intressanta ochmaktpoliliski sä vikliga ämne för svensk arbetarrörelse av del skälet allvi från kommunistiskt håll anser att få saker f n. är sä viktiga som jusl attdiskulera maktstrukturen i det rådande samhället och hur arbelarrörelsen skallvälja i det vägskäl som den slår inför. Del handlar nämligen förarbetarrörelsens del om all fortsätta all acceptera del kapitalistiskasamhället och dess strukturomvandling eller all äntligen påbörja de avgörandeinbrytningarna i storfinansens maktsystem. Vi hade därför fakliskl väntat oss -inle på grund av all del var vi som motionerade, för vi vel all vi belraklassom ell obetydligt lilel marginalparli som herrarna och damerna i finansulskolielhelsl vill slippa lala om, ulan därför att vi lycker all den här frågan är såviklig för miljoner svenska löntagare - aU finansutskottet i sitt belänkande nr33 skulle ha ägnat denna fråga ell någol större antal rader än de fem, som allade borgerliga och socialdemokraliska ledamölerna har skrivii under på. Vifrågar oss faktiskt om detla ställningslagande stämmer överens med stämningarnaoch kraven ute bland de arbetande människorna, såsom de kom till uttryck förstamaj. Del var myckel slarka och klara krav - krav på en begynnande samhällsomvälvning,krav som visade alt man lill följd av krisen kommil till insikt om alt det härsamhället inle kan fungera med den nuvarande ägarstrukturen. Vi menar all manhade kunnat visa respeki för dessa krav, om vi hade haft en utföriig och seriösdeball och behandling av denna löntagarfondsfräga också här i kammaren, tvädagar efter den slarka och minnesvärda första maj som arbelarrörelsen nuupplevde. Del är med beklagande vi mäsle konstatera att detla tydligtvis integår att åstadkomma, men vi vill ocksä läla del bli en uppmaning lill helaarbelarrörelsen - till socialdemokraterna, till kommunisterna, till deparlilösa - alt denna fräga icke flr behandlas och skjutas undan på etl sådantsäll när den kommer upp på den pariamenlariska arenan, som vi lyckerfinansutskottet har medverkat till att det skett . Dennafråga är en hjärtefråga för svensk arbetarrörelse. Den är en av de viktigamaktfrågorna förde svenska lönlagarna, och den kommer all spela enutomordentligt stor roll i den framlida politiska diskussionen och i denframlida politiska kampen. Vi beklagar därför att del lydligen är bara vi somvill föra en skarp och inträngande deball om de stora maktfrågorna. Vi har vidflera tillfällen kunnat konstatera detla här i . Del var samma sak närvi diskuierade Wallenbergsimperiel, när vi diskuierade förstatligandet avbankerna och de stora jordegendomarna - och del är samma sak . Med detla, herr lalman,yrkar jag bifall lill vpk:s moiion. 1 finansutskottels betänkande nr 33 behandlas tre molioner omlöntagarna och kapitaltillväxten. Del här beiänkandei är emellerlid inle någonsärskill bra ulgångspunki fören debatt i löntagarfondsfrägan, vilket väl visasav all del bakom betänkandet står etl enigt finansulskoii, irois au del handlarom ett annars så kontroversiellt ämne. Detta beror naturiigtvis på aulöntagarfonder i vid mening f n. utreds, dels av den Mehrska utredningen omkapitaltillväxten, dels av kooperaiionsuiredningen. Den Mehrska utredningenskall pröva och lägga fram förslag lill alternativa modeller för löntagarnasdelaktighet i kapitaltillväxten, och del är klart att den utredningens betänkandekommer alt ge ell underiag för diskussion i denna fråga. a. belysa de kooperativa företagens roll i del svenska samhället, ochden studerar i detta sammanhang de löntagarägda företagens villkor. Dessutomhar den särskilda lönspardelegation som tillsattes i samband med att vi infördeskallesparandet i uppdrag all följa ulvecklingen av skaltesparandei ochhushällens sparande i slort. Riksdagenhar lidigare uttalat att frågan om lönsparande i del förelag där man äranställd borde kunna inrymmas bland delegationens uppgifter. Finansutskottetanser all del är vikiigi alt frågan om löntagarna och kapitaltillväxten blirallsidigt belyst och all olika förslag blir prövade, innan vi tar ställning.Del gäller dä ocksä den modell som föreslagits från cenierhåll om de anställdasdelägande i förelagen genom löntagarkooperation. Utskollelhar inle någon uppfattning om i vilken form utredningsarbetet bör bedrivas.Flera utredningar arbetar som sagt med angränsande spörsmål, och del bör vararegeringens sak all avgöra hurdel fortsatta utredningsarbetet ilöntagarfondsfrägan skall ske. Jag vill med det här bara understryka allfinansulskoliel självfallet inle har lagil siällning lill den modell förlönlagar-sparande som beskrivs i cenlermolionen -och inle lill någon annanmodell heller, för den delen. Vårl lillsiyrkande i del här avseendei gällerbara vidare uiredning av förslaget Delanförande höll i ansluining lill molionen 1708 från vpk liggerräll myckel vid sidan av vad som diskuterats i ulskoiieis betänkande. Jag villbara - uiöver vad Jag har sagt tidigare om att vi med hänsyn lill pågåendeutredningsarbete inie nu har anledning au gå in på konkrela slällningsiagandeni löntagarfondsfrägan - peka pä all molionen, som använder termensamhällsfonder, bygger på alt man skall få in pengar till dessa fonder genom enmyckel kraftig höjning av olika skaller. Sådana skärpta skaller som manföreslär från vpk:s sida skulle slå mycket hårt på t ex. småföretagare ochjordbrukare, och del skulle alltså gå i motsatt rikining mot vad vi här iriksdagen uttalat all vi strävar efter och brukat vara eniga om,nämligen all underlätta för små och medelstora förelag all växa sig slarka ochdärmed ge människor sysselsäiining. Men det kanske, herr lalman, är en förtrivial synpunki för all höra hemma i den nya marxistiska beirakielse somkammaren har måst lyssna lill. Jag ber att få yrka bifall lillfinansutskottets hemställan. Löntagarnaoch kapitaltillväxten m. m. Löntagarnaoch kapitaltillväxten m. m. (vpk) kortgenmäle: Finansutskollels ordförande uppvisar en bild av ointresse. Han lyckerau hela den diskussion som vi från vpk försöker föra ligger hell och hållel vidsidan av, som han säger. Det är klart, det måste den göra - sett från BjörnMolins utgångspunkt Varje för arbelarrörelsen i viklig diskussion måstehan uppfatta som en sidofråga, därför att han står vid sidan avarbelarrörelsen. Han är inle iniresserad av dess kamp, av dess strävan, av dessstrid för alt skapa eU annal samhälle. Så del är fullständigt förståeligt atthan inte vill gå in på någon diskussion i den här frågan. Jag skall emellertidändå ställa etl par frågor till honom. Vivel att det förekommer en omfattande skatteflykt i det här samhället. Vi velalt del görs omfaltande spekulalionsvinster. a. de som betalar sin hyravarje månad vet om del. Vi vel att det förekommer åtskilligt med skattefusk. Vivet också att företagsbeskattningens effektivitet när det gäller de slorabolagen har minskal fortskridande genom de fördelaktiga avskrivningsregler somdessa har kunnal åtnjuta sedan mänga år. Vi vel alt de därmed har filt myckelslora fördelar, som de har kunnal ulnyllja bl. a. genom att skapa 350 000 jobbutomlands i svenskägda industrier med hjälp av kapital de har fört ul ur landeioch genom en stor privat förmögenhetstillväxt, som sanneriigen inte finns hosde små företagarna men väl hos del lilla fltalet myckel stora kapitalägare,trusler och kapitalistiska institutioner. Menardå alt dessa pengar garanterat skall vara iprivalkapilalisternas händer? Skall de få fortsätta alt spekulera, skall de fåfortsätla med sin kapitalflykt? Skall det belraklas som någoniing orimligt attäntligen försöka gripa tag i de där pengarna, föra över dem i de arbelandeshänder, under deras kontroll och använda dem för folkflertalels och nationensbästa? Är det en sä orimlig tanke att man mäsle avvisa den på del kortfattadesätt som utskottet gör? Såytteriigare en fråga. försöker komma ifrån löntagarfonds-frågansaktualitet genom att hänvisa lill alt den är under uiredning. Nåväl, jag skallinte disputera med honom om just den formella detaljen. Men ni har i alla falli finansutskottet gjort etl ställningstagande, nämligen att ni anser att delsäll alt finansiera arbetarstyrda fonder som vi föreslår, dvs. att ta frän deprivata kapitalägarna och lägga i de arbelandes händer - i fondernas händer-skulle vara någonting orimligt Var ni verkligen, när ni diskuierade del ifinansutskottet, helt överens om denna skrivning, som alla har skrivii under? använde en beiydande mängd indignation för attdemonstrera sin upprördhet över att inle tänker la upp, som hansade, en stor och inträngande debatt om löntagarfonder. Om så inte sker, berordet inle pä att löntagarfonderna inte är en stor och viktig fråga, ulan delberor på alt varken vpk:s eller cenlerns förslag handlar om löntagarfonder.Enligl min mening gör nämligen ingetdera förslaget det. Men när jag ändå slår här,efter att ha hört kräva strid mot ochmot socialisihalaren och frammana bilden av en enad arbetarrörelse somskall la upp den striden och av oss socialdemokrater som svikare, som fegt flyrundan i tystnaden, måste Jag säga ylleriigare något Vadär del som vpk ägnat sina krafter ål sedan 1974-1975, dvs. sedan del förstaförslaget till löntagarfonder lades fram? Vilken kamp har ni fört, JörnSvensson? Jo, det är en kamp som har riklals mot fackföreningsrörelsen ochsocialdemokratin, och ni har använt precis samma argument som dem man för framfrån högerhåll. Ni har försökt skrämma lönlagarna med reallönestopp, dvs. medatt de inle skall få några förbättringar i lönekuverten. Det har varit den mestvulgära delen av ert budskap, och den återkom ocksä i inlägg . Denandra delen har varil all löntagarfonder inle skapar någol inflytande. Detskulle vara fullständigt meningslöst för lönlagarna alt salsa på en modell avden typ som och socialdemokratin arbetar med. Ja, del flrni gärna påstå, men inle med de argument som använde här i dag-deuttryckte nämligen en total missuppfattning av innebörden i de idéer som vi hararbetat med. Det förhållandet att företagen flr dra av vissa avgifter ochutdelningar pä löntagarfondernas aktier har inget au göra med det inflytandesom skall utövas via löntagarfonderna. Om löntagarfonderna får aktier som gerrösträtt - och det är meningen - skapar de inflytande i företagen. Enliglmin mening har vpk genom sin enkla skrämselpropaganda och sina ganska sålögnaktiga beskrivningar av vad arbetarrörelsen sysslar med i denna frägaställt sig ulanför den breda deball som vi för. Det är ingenting nytt, men detkanske förklarar den ställning som vpk har i svensk politik.