prot · G20955 · 1978-12-31 00:00:00 — Med anledning av nämndaproposilion lade vi i en pariimotion fram förslag i 25 punkter omkonkreta åtgärder. Bortsett från ett par punkier blev våra förslag i, kan mansäga, vanlig ordning nedvoierade av den borgerliga majoriteten, som föriiiadesig till de riktlinjer som dragits upp i propositionen. Detta är så mycket meranmärkningsvärt som utskottet gjorde bedömningen att arbetslösheten bland ungaskulle öka framemoi . Men man drog inte de prakliskakonsekvenserna av denna, som det skulle visa sig, riktiga prognos. Vårafarhågor kom alt besannas långt mer än vi väntat. Än värre är atl regeringensoch den borgerliga majoritetens agerande drabbar de unga. Denya riktlinjerna trädde i kraft med ingången av tredje kvartalet . Underden perioden nådde ungdomsarbelslöshelen högre tal än . Delinlräffade med en regering sammansatt av de partier som åren föreregeringstillträdet sloltserade med att det var de som hade ställt upp delallmänt accepterade målet all alla ungdomar som lämnar skolan skall garanteraspraktik, arbele eller fortsau utbildning. Mol bakgrunden av de drastiskt ökadearbetslöshetstalen och förhösten fann vi socialdemokraler detnödvändigl alt på ny tt aklualisera en rad åtgärder för alt komma lill rältamed ungdomsarbetslösheten. Vi gjorde det i den vid början väcktamotionen nr 2. Liksom spänner våra förslag över ell brett register avåtgärder av både utbildnings- och arbetsmarknads-politiskt slag. De krav vi har ställt är; "Deutbildningspolitiska inslagen utgörs av förslärkning av den uppsökande studie-och yrkesorienteringen (SYO), utvidgning av verksamheien med SSA-råd(planeringsråd) lokalt, regionalt och centralt. De inledda försöken medindividualiserad utbildning åt vissa ungdomar varvad med praktik bör bedrivas ialla kommuner och inte bara i begränsad skala. Särskilda insatser bör ocksågöras för all handikappade ungdomar skall kunna della i denna utbildningsformoch speciella resurser bör avsättas för alt på annat säll la hand om sociallhandikappade ungdomar. Därulöver lar vi upp frågor om meritvärdet av vissakurser i arbetsmarknadsutbildningen vid ansökan om utbildning i gymnasieskolansaml om kartläggning av de ungas samlade utbildningsbehov med sikte på nyakurser i gymnasieskolan för intagning på vårterminen. Denarbelsmarknadspolitiska delen utgörs av förslärkning av arbetsmarknadsverketmed 150 nya tjänster och vissa åtgärder för att underiätta för ungaförtidspensionärer alt återgå lill arbetslivet. Vidare ingår attpraktikbegreppet skall definieras i lagen om anställningsskydd och atlpraklikplatser skall kunna tas fram med slöd av den s. k. främjandelagen.Försök bör också göras med all ålägga privata och offenlliga arbetsgivare altutarbeta planer för beredskapsarbeten åt unga. Slutligen begärs att inslag avhandledning, yrkesvägledning, förmedlingskoniakler m. m. skall ges åt allaungdomar som sysselsätts i beredskapsarbeten." Utskottsmajoritetenavstyrker förslagen i vår motion av tvä skäl. Man säger sig konstatera att deåtgärder vi föreslår i huvudsak aren upprepning av de förslag vi presenterade ivåras. Men självfallel håller vi fast vid förslag som vi anser vara sakligt välunderbyggda. Jag vill påminna om atl våra förslag i stor utsträckning ulgårfrån uppslag som fördes fram av sysselsällningsulredningen och sommot bakgrunden av den utveckling jag skisserade är lika aktuella nu.Vidare är det så att del program vi vill genomföra också innesluter åtgärdersom bedömts som angelägna av delegaiionen för ungdomens sysselsättningsfrågor,DELFUS, och därför aktualiserats av delegationen . Det är dendelegation som tillsattes av regeringen på initiativ av socialdemokraterna förrahösten. Vidarehänvisar utskottsmajoriteten till regeringens åtgärdsprogram som presenteradeslidigare . Enligt det programmet skall, har del anförts, uppemot 100 000ungdomar kunna tas om hand i olika former av utbildning samt praktik- ochberedskapsarbeten, I vår reservation lill utskottels betänkande finner vi del ioch för sig tillfredsställande atl regeringen beslutat om åtgärder. Men manborde ha lyssnat lill våra varningar och planerat Denekonomiska poUtiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. kan vi intebefria oss från misstanken au arbetslöshetstalet för ungdomar ,54 000 - det högsia någonsin under 1970-lalel - blev en larmsignal som fickregeringen alt komma lill insikt om alt något måsle göras. Enligtvår bestämda mening är regeringens åtgärdspakel inte tillräckligt, ulan detbehöver kompletteras. Det är bra om man försöker mildra verkningarna avungdomsarbetslösheten . Men man kan knappasl räkna med att problemen ärlösla därefter. med rätta påpekade finns det anledning till oro även pålängre sikt, eftersom de årskullar av 16-åringar som och en bit in på1980-talel lämnar kommer att vara betydligt större än motsvarandeårskullar under den gångna delen av . ökar kraven påutbildnings- och arbelsmarknadspolitiska insatser. I vårt program finns därfören rad inslag som får verkan även på . Dellaär av avgörande betydelse därför atl arbetslösheten får allvariiga följder närden drabbar unga människor. Arbelslöshel och otrygghet kan prägla en helgenerations inställning till samhället. Det är förståeligt om ungdomarnaunderkänner ett samhälle som inte kan ta till vara deras arbetsvilja. De kännersig överfiödiga, och många förlorar tron på sig själva. Med hänsyn till den omfattande deball vi hade omungdomsarbetslösheten och lill de inierpellalionsdeballer i ämnet somförekommii lidigare skall jag begränsa mitl inlägg i denna del lill detnu anförda. Jag finner dock anledning all underslryka kravei i vår molion påförstärkning av arbetsförmedlingens resurser. I detta ligger en förutsättningför atl vi skall kunna förverkliga de arbetsmarknadspolitiska besluten.Åtgärdema måsle utformas så att man erhåller en individuell service vidarbetsförmedlingen. Arbetslösaungdomar har större behov av personlig vägledning än de flesta andra arbelssökande.De saknar arbetslivserfarenhet, en stor del är osäkra i sitt yrkesval. En delbefinner sig kanske också i en svår social situation. Det krävs ofta entidsödande verksamhel av arbetsförmedlarna för atl stödja och hjälpa dessaungdomar. Detgäller alt i förtroliga samtal med ungdomarna klariägga deras situation, skapainlresse och ge tilltro lill deras förmåga att gå ut i förvärvslivet och mötade uppgifter som väntar. Det är bl. a. genom personliga insatser frånarbelsförmedlarnas sida dessa problem kan lösas. Jagber därmed alt fö yrka bifall lill reservationen 3 av m.fi. Avslutningsvisskall jag med några ord motivera vårt ställningslagande till yrkandet ivpk-motionen I om bevarad sysselsällning inom textilbranschen motsvarande 2 000årsarbeten. Som framgår av vårt särskilda yttrande till betänkandet har vi inteställt oss bakom det motionsyrkandet, därför att vi anser att det behövs andragrepp än de vpk har föreslagit i motionen för att komma till rätta medsvårigheterna inom textilbranschen. Vårt ställningstagande kan alltså intetolkas som atl vi inte vill erkänna de svåra problemen Tvärtom har vi länge drivit kravet påen samlad plan förtekoindustrins ulveckling. Del har vi nu fåll gehör för. Med anledning av enmolion från vårt parti har näringsutskottel enhälligt i sitt avgivnabetänkande nr 16 uttalat sig för all den lill våren aviserade propositionen omlekoindustrin bör innehålla en övergripande plan för samhällets insatser pålekoområdel såväl på kort som på lång sikt. Det är, herr lalman, minförhoppning att denna plan snabbt arbetas fram. Situationen inom denna branschmotiverar detla. Vårt land har i jämförelse med många andra länder en hög förvärvsgradbland befolkningen och enjämförelsevis låg arbetslöshet. Atl vi nått därhänberor nog på att partier och organisationer prioriterar sysselsätlningen somen förslahandsfråga och på all stal och kommun satsar förhållandevis kraftfulltpå att rätten till arbete skall kunna bli en realitet för människorna. Ändåhar vi nu mycket stora problem för sysselsäuningen. Det gäller inte minstungdomen, och jag vill instämma med vad sade beträffandesamhällets ansvar för den. Vi är starkt beroende av världen mnt omkring oss. Enfortsatt stark satsning från samhällel är nödvändig. Från cenierns sida har visagt all lill mitten av 1980-talel fordras minst 400000 nya jobb. Del är svårt för oss alt begripa all socialdemokraterna försökerförlöjliga en sådan målsättning. Den behöver genomföras för all människor iolika bygder skall ha en någorlunda lika möjlighet atl få arbele. Undertrepartiregeringens lid har 60 000 nya jobb kommii lill. Det är kanske värt atlnotera delta. Under1975 och 1976 drevs en politik som medförde atl vårt land förlorade konkurrenskraftoch marknader såväl på export som, hemma. I hög grad var del då fråga omsjälvförvållade svårigheter. Svårigheterna klarades genom ökade insatser frånarbetsmarknadsmyndigheternas sida, t. ex. lagerproduktion, ökadeberedskapsarbeten och ökad utbildning. Statistiskt sett hade vi myckelgynnsamma siffror att visa upp inför omväriden. Antalet sysselsatta genomberedskapsåtgärder, samhälleliga åtgärder, ökade emellertid undan för undan. Underslutet av 1976 och kom de internationelll omfattandestrukturförändringarna på allvar in i vårt näringsliv. Den dåvarande trepartiregeringentvekade inte att ta samhällets resurser i anspråk för atl räddasysselsätlningen. Detla har förskaffat oss stora skulder till utlandet, men detvar värt sill pris. Detviktigaste i vårt samhälle är alltjämt alt upprätthålla en hög sysselsättning.Genom exempelvis devalveringar, vilka var hell nödvändiga på grund av dentidigare för lättsinniga politiken, genom borttagande av arbetsgivaravgifteroch genom en ansvarsfull lönerörelse m. m. kunde kosinaderna för produklionen inäringslivel begränsas. Därigenom kunde vi sälja vår produktion 1977 och 1978.Sänkningen av löneskatterna har dessulom medfört att kommunerna och landstingenkunnat begränsa sina Denekonomiska politiken m. m. skatteuttag.Inflationen har därmed dämpats. Vi har fån en omläggning av den ekonomiskapolitiken. Tack vare denna är vårt land på väg mot rätt kurs. En viktigförutsättning är emellertid att vi kan dämpa inflationen ännu mer. Socialdemokraternahar lagt fram sina förslag. Om dessa hade gått igenom skulle - som vi nu iefterhand kan konstatera - näringslivet ha haft åtminstone högrekostnadsläge enbart på grund av att man inle genomfört devalveringarna och inlefrigjort sig från den tyska valulan. Vi skulle dessutom ha haft betydligt högrelöneskatter. Man vågar knappast tänka på hur vår sysselsättningssituationskulle ha varil om socialdemokraternas förslag hade gått igenom. Vi skullenaturiigtvis ha haft en myckel högre arbetslöshet och myckel högre landstings-och kommunalskatter. Genomen ansvarsfull ekonomisk politik skapas grunden för en trygg sysselsällning.Det mesta vad gäller orsakerna till dagens läge i vån land är redan debatteratefter en lång dag. Jag skall därför, herr lalman, nu endast ta upp en fråga sombehandlas i arbetsmarknadsutskoltels belänkande nr 15. Del gäller förslagellill höjda flytiningsbidrag. Enligtpropositionen nr 50 s. 94 anser folkpartiregeringen atl det är "nödvändigtatt snarasi förbättra flyttningsbidragen för både definitiva flyttningar ochtillfälliga pendlingar mellan två orter". Man tidigarelägger således medett halvår höjningarna av olika flytiningsbidrag som arbelsmarknadsstyrelsenföreslår för nästa budgeiår, Närdetgäller höjningen av starthjälpen för ensamstående är den ungefär dubbelt såstor som penningvärdeförsämringen. Arbelsmarknadsutskotlets majoritet måsle härha en helt felaktig argumentering. Det är här fråga om den mestflyitningsbenägna unga arbetskraften, som man främst försöker påverka atlflytta. Motivet för åtgärden är all öka tempot och omfattningen av dengeografiska omflyttningen av människor. Folkpartiregeringen ändraralltsåinriktningav flyttningspolitiken mitt underett budgetår, Moderaterochsocialdemokraler stöder regeringen. Det är desto mer anmärkningsvärt somriksdagen beslutat om elt förslag till en mera decentraliserad regionalpolitik.Det förslaget skall läggas fram om tre . Detförslag som regeringen nu lägger fram om högre bidrag för alt öka dengeografiska omflyttningen kommer helt klarl alt motverka åtgärder för en meraaktiv regionalpolitik med prioritering av de svagare orterna. Atl redan frånden öka penningbidragen för flyttning innebär givetvis enstimulans att flytta, även om ökningen endast återställer realvärdet från den 1juli 1977, eftersom inga reella förbättringar med samtidig verkan föreslås föratl öka sysselsättningen där arbelslösheten finns. Centernföreslår i reservationen 1 vid arbelsmarknadsutskotlets betänkande nr 15 atlrealvärdet på flyttningsbidragen återställs men alt resurserna ökasför att oönskad flyttning skall kunna undvikas, genom höjningen med 3 milj. kr.till särskilda stödåtgärder i glesbygder på den tilläggsbudget som vi nubehandlar. Del är pengar som vi sparar in genom all endast kompensera förinflationen . Dessutom föreslår vi en förstärkning avresurserna till de regionala utvecklingsfonderna. kunnalas upp på tilläggsbudget II,som brukar läggas fram medstatsbudgeten. Majoriteteni utskoitei torde inte kunna förneka atl folkpartiregeringens förslag innebärstimulans för ökad flyttning. Man försöker komma förbi detla somjag tyckergenerande fakium genom en ganska slingrande utskottsskrivning. Utskoltelsmajoritet slår emellertid i skrivningen indirekl fast riktigheten i ceniernsmotivering i reservationen 1. Budgeiministernuttalade klart och tydligt i TV sedan alt en geografiskomflyttning av människor var nödvändig och alt det är därför som regeringentidigarelägger höjningarna av flyttningsbidragen. Om folkpartiregeringen avseratt förstärka de svagare arbetsmarknaderna med effekt på dagens ochmorgondagens befolknings- och sysselsättningsutveckling på de svagaste orterna,borde den ha föreslagit särskilda regionalpolitiska insatser fördessa. Del är della som också ulskottsmajoritelen menar har belydelse for dessaorter. Men man föreslår inga sådana åtgärder. Tvärtom -man ger slörre bidragför att flytta bort folk från dessa orter. föreslår däremoiförstärkningar och lidigareläggningar som kan tillgodogöras de svagasteorterna. Del menar vi överensstämmer med en riklig arbetsmarknadspolitik medsikte på en decentraliserad regionalpolitik. Jag ber attfå yrka bifall till reservalionen 1. Denekonomiska politiken m. m. Till behandlingen av och debatten om den ekonomiska politiken ochskatterna hör också frågorna om de arbelsmarknadspolitiska insatserna. Jagskall i delta anförande begränsa mig till alt kommentera reservalionen 4 som vimoderaler har fogat vid arbelsmarknadsutskotlets belänkande nr 15. Principenom allas rätt lill arbete är den princip som ligger till grund för det arbelesom var och en av oss utför i vår politikergärning. Principen utgörutgångspunkten för alla våra ansträngningar för atl lösa sysselsättningsproblemen.Jag vill särskilt understryka detta därför atl denna princip är ett avkännetecknen för svensk politik. Vi behöver inle resa så långt utanför vårtlands gränser för all upptäcka alt denna princip inle alls är så självklar påalla håll. Jagvill också understryka delta, eftersom det trols allt finns ett fåtal svenskarsom på allvar säger; Inle vill dom där gubbarna i ledighetskom-mitlén ha jobb, inte.Eller också säger de: Det är strunt med dagens ungdom. Dom bara går och drar.Inte vill dom ha jobb, inte. Hurär det med den principiella utgångspunkten? Vill verkligen alla -varendamänniska i det här landet - ha jobb? Ställs frågan på del sättet kan man iblandfå elt övertaskande svar: Ja, jag undrar, jag. Vi har en ny grabb på lagret,som inte passar tiderna. Han är ofta sjuk, särskilt . Jag tror attni känner igen den lypen av kommentarer eller omdömen. Menfrågar man om varje människa verkligen innerst inne vill ha ett jobb, om varjemänniska har detta grundläggande behov, då instämmer de allra flesta iprincipen om allas rätt lill arbete. är man, tror jag, medvelen 15 protokoll 1978/79:54-55 Denekonomiska politiken m. m. omatt bakom exempelvis en arbetstagares oinlresse eller likgiltighet påarbetsplatsen ligger en mängd olika orsaker. Det kan vara fråga om en dåligstart i barnaåren, det kan ha gått snett i skolan, yrkesvalet blev kansketotalt fel, själva arbetsuppgiften kanske upplevs meningslös, den psykiskaeller fysiska arbetsmiljön kan vara pressande, osv. Jagtror del är vikligt atl då och då påminna oss om principen om allas räll tillarbete. Det är inle minst riktigt när sysselsättningsproblemen är så stora somde är och skattebetalarna år måste satsa alltmer på arbelsmarknadspolitiskainsaiser. Det är inte minst vikligl atl slå fast den här grundprincipen, närman kritiskt vill granska de arbelsmarknadspolitiska åtgärderna. Arbetsmarknadspolitikenfår inle bli en den svenska politikens heliga ko. Nej, ta bort glorian påkossan! Gå i närkamp med verkligheten utan skygglappar! Se sanningen i vitögat!Är verkligen erfarenheterna av många års arbelsmarknadspolitiska åtgärderenbart goda? Jagtror att vi får, och bör, erkänna misstagen och diskutera alternativ. Vet ni,bäsla kolleger här i kammaren, all de arbelsmarknadspolitiska insaiserna under1970-talel kostat ? /71 varkostnaderna för arbelsmarknadspolitiska insalser2,4 miljarder. 1975/76 blevkostnaden 5,1 miljarder. Och /78, del som alltså avslutades isomras, kostade närmare 10 miljarder. var antalet handläggare vidarbetsförmedlingarna 1 900.1 år är antalet arbetsförmedlare nästan dubbelt såstort, dvs. Dehär uppgifterna - och de är bara några av dem som finns - belyser verkligen denenorma satsningen på arbetsmarknadspolitiken, på principen om allas rätt tillarbele. Menhur har del egentligen gått? Har varje krona, varje tusenlapp, varje miljonunder dessa är satsals på rätt sätt? Kan vi tveklöst svara ja på den frågan? Ja, senasteverksamhetsberättelse är en alldeles utmärkt utgåva. Där kan vi finna en mängdfakta och synpunkter rörande arbetsmarknadspolitiken. Och vissl nämns därförsöksverksamheten inom arbetsförmedlingen. Men det finns inte särskilt mycketav något som skulle kunna uigöra en diskussion om en rejäl omprövning av helaarbetsmarknadspolitiken. Förentid sedan slog landshövdingen i , , larm. Han menaratt arbetslösheten, eller utslagningen, som han kallar den, inte sjunker. Delär bra alt vi har kontanlunderstöd till dem som är arbetslösa, säger . Det är bra att vi har AMS-ålgärder för de arbetslösa. Del är bra,säger all vi har förtidspension när AMS inle förmår längre. Men dethade varit bältre om vi hade haft en sysselsättningspolitik. 1978års långtidsutredning har i ell avsnitt diskuierai problemen med den minskaderörligheten på arbetsmarknaden. Ulredningen påpekar all om strukturproblemen idet svenska näringslivel skall kunna lösas måsle också kapital och arbetskraftkunna flyttas från dödsdömda förelag till företag som kan bedömas bedriva enlönsam produkiion . Vi moderaler har pekat på de här problemen. Ireservalionen 4 vid arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 15 kräver vi enöversyn av lillämpningen av de arbelsmarknadspolitiska stödformerna. Jagbeklagar atl inte utskottets majoriiei har kunnat vara med på vår hemställan.Man menar i stället atl en sådan koniinueriig översyn ständigt pågår, och somexempel nämns arbetslöshetsförsäkringsulredning. Dåmåste jag fråga, herr lalman: Var någonstans i det utredningsbetänkandet hardelta behandlats på det sätt som vi avser med vår hemställan om en översyn? Iulskotlsmajoritetens skrivning pekas också på att sysselsätlningsutredningensbetänkande kommer snart. Enligl vad jag erfaril skall sluibetänkandei komma ivår, och enligt vad jag också erfarit tycks inte de nya oroande erfarenheternafrån ulvecklingen på arbetsmarknaden ha behandlats av ulredningen - det kommeralltså inte med i det betänkandet. Nej,vi vill alll ha mer av översyn. Här skulle man kunna tillämpa den konservativametodiken, dvs. att bevara del allra bästa av det gamla iarbetsmarknadspolitiken och väga det samman med det allra bästa av det nya somkan finnas när det gäller de arbelsmarknadspolitiska insaiserna. Vi moderaterhävdar alt vi bör fömtsätlningslöst pröva exempelvis i vad mån de arbelsmarknadspolitiskastödåtgärderna underlätter en önskvärd rörlighet mellan förelag och branscherinom en ort eller inom en region. De som inte vill vara med på det här, deriskerar, herr lalman, lilet grand au bli beskyllda för ett reaktionärttänkesätt. Med detta, herr talman,ber jag all få yrka bifall lill reservalionen 4. Denekonomiska poUtiken m. m. Det är arbetsmarknadsutskottets sak atl pröva regeringens förslag tillarbetsmarknadspolitiska insaiser som en komplettering lill åtgärderinom den allmänna ekonomiska politiken. Regeringenhar av begärt en anslagsförstärkning om drygt tre miljarder kronorför att i olika former kunna klara sysselsättningen för 200 000-250 000personer. Närvi skulle bedöma behovet av insatser utgick utskottet från lägel påarbelsmarknaden under den gångna delen av hösten. Våra iakttagelser ochslutsatser baseras på lägel och oktober månad. Vårbedömning bekräftas av arbetsmarknadsstatistiken som harblivit tillgänglig försl efter del alt utskottets betänkande förelåg färdigt. Fortfarandekan hävdas att del råder en hög arbetslöshet och atl vi har svåra strukturellaproblem inom vissa branscher men å andra sidan också en ökad efterfrågan påarbetskraft inom andra branscher. Allmänt kan sägas att sysselsätlningen ilandet har kunnat hävdas. är den, liksom lidigare under hösien, högreän moisvarande tid under 1970-lalel. Atl sysselsättningsökningen främst gällerdeltidsarbetande har utskottet särskill påpekat, men det är alltså ett faktumatt fier människor än lidigare är i arbete under den här delen av året. Denekonomiska politiken m. ni. ochhösien har kunnal pressas ned och ligger belydliglunder nivåerna som rådde i början av 1970-lalet. Varslen om uppsägningarminskar också kraftigt. Trotstecknen på en begynnande konjunkturuppgång har utskottet samma oro försysselsättningen som ligger bakom propositionens förslag. Visseriigenregistrerar arbetsförmedlingarna en ökning av efterfrågan på arbetskraft, mendet är en uppgång som sker från en låg nivå. Konjunkturnedgången under desenaste åren har slagit särskilt hårt inom industrin. Den återhämtning vi nuräknar med får antagligen inte något snabbt genomslag på sysselsättningen.Erfarenheler från tidigare konjunkturnedgångar lyder på att det kan dröja någotår innan en ökad efterfrågan i ekonomin slår igenom på sysselsätlningen. Mankan inte räkna med au sysselsättningseffekterna skall komma snabbare än eftertidigare konjunkturnedgångar. finns stora outnyttjadekapacitetsutrymmen inom industrin. Detta i förening med de svårastrukturproblemen inom branscher som varv, slål och textil kan snarare lala fören långsammare återhämtning . Molden bakgrund som här har skisserats finns det alltså starka skäl för enomfattande beredskap för att möta de sysselsättningsproblem som kan uppstå ivinter. De förslag till anslagsförslärkningar om somhar förordats i proposilionen har mött ett gott gensvar här i och hartillstyrkts av ett enigt utskott. Ipropositionen läggs också fram förslag belräffande lillämpningen av vissaarbelsmarknadspolitiska stödformer. Ett par av förslagen går ut på atttidsbegränsade stödformer som det s. k. 75-procenlsbidragel och äldrestödet ilekoindustrin skall få användas även . Även dessaförslag om förlängning har inte föranlett någon erinran från utskottets sida. Avdet sagda framgår att arbetsmarknadsutskottet i allt väsentligt är ense. Delgällerdet föreslagna anslaget på3 135 milj. kr.,därärenigheten total. Och närdel gäller insatsernas uppläggning och inriktning är samstämmigheten mycketbetydande. i ljuset av regeringens massiva arbetsmarknadspolitiskasatsning ler sig de fyra reservationerna som är fogade till betänkandet sommarginella. Närdet gäller reservation nr 1 så emanerar den från moiionen 114 av Jan-IvanNilsson m. fi. centerpartister, som har yrkat avslag på propositionens förslagom flytiningsbidrag.