prot · G209147 · 1978-12-31 00:00:00 — Det är lätt alt säga att viskall satsa 2,5 miljoner på detta - det är ingen svårighet att göra av med del- men frågan är vilka effekter massmarknadsutgivningen får och hur denpraktiskt skall utformas. Det är de svårigheterna som har gjort oss tveksammatill alt lägga fram förslaget. Det handlar inte om någon allmän ovilja - sådumma är vi faktiskt inte - utan det råder tveksamhet om hur man praktisktskall gå till väga. Jagtycker att vägledning på den här punkten är precis likaövertygande, klar och lätt att återfinna som när det gäller de sex punkterna. Kulturinsatser för barn, m. m. För sedan läste jag en tidningsartikel om en gammal kvinna underrubriken: Jag är och känner mig inte olycklig. Hon talade om hur hon vidsin ålder hade en vidunderligt stor skattkammare, fylld av minnen ochupplevelser från ett händelserikt liv. Hon sade bl, a,: "Detär urskönl att ibland fly från , dyka ner i djupet av sitt inre och hängesig åt oförgätliga upplevelser och hågkomster från barn- och ungdomsår. Det ärde åren som varit mest berikande och gett stimulans åt livet," Manskulle verkligen önska att alla människor kunde känna så, atl också dagensungdom skall kunna se tillbaka med glädje på sina barndomsår. Vågar vi tro det? Ärdet någonting vi vuxna kan göra? Kan det betänkande om insatser för barnkultursom vi behandlar här avsevärt förbättra situationen? Låtoss la del av en undersökning som gjordes i . Manfrågade åtskilliga hundra barn bl, a. vad de önskade sig av de vuxna, hurdanavuxna borde vara, hur de önskade all deras egna barn skulle få del en gång. Delöverväldigande intrycket blev alt de önskade sig mer av de vuxnas tid. Mansade: "De skall höra på oss, vara tillsammans med oss, leka med oss. "Kort sagt: ha tid, tid, tid. Dethär borde ge oss någonting alt tänka på. Samhället kan inle råda bot på det.Det kräver något av oss alla. Barnkan inte vänta tills vi själva har tid eller umgås med oss på de villkor som viställer upp för att vara tillsammans. Barn kan inte dämma upp känslor ochupplevelser tills det passar de vuxna att lyssna. Debeslut som vi kommer alt falla här om ökade åtgärder för kulturellverksamhet bland barn kommer naturligtvis inte alt medföra någon omedelbarförändring.Men kan man väl hoppas all fler barn skall få tillfälle att mötakulturen som deltagare i olika aktiviteter. Proposiiionen om barn ochkultur har mött åtskillig kritik och blivit rejält Kulturinsatser för barn, m. m. Jag skall i första hand behandla moderatareservationer och yttranden. Somen inledning vill jag framhålla atl utgångspunkten för alla insatser frånsamhällets sida måste vara den enskilda människan. Barn är också människor. Ibarnkullurgruppens rapport undervärderas barnen och betraktas i alltför storutsträckning bara som mottagare av ett kullurulbud. Hemmen,förskolan och skolan har det största ansvaret för all barn på ett riktigt sättför möta och uppleva kultur. första reservationen från moderata samlingspartiet, reservation nr 1,framhålls au det behövs mer forskning kring barns kulturella situation. Detgäller inte bara yttre omständigheter utan också de sociala och emotionellafaktorer som påverkar dem. Vi borde veta mer om varför vissa barn hellre läserserier än böcker. Vi borde få klarhet i om det kanske inte är så fariigt attbarn omväxlande med goda böcker också läser dåliga böcker. Deras kritiska sinneär måhända mer utvecklat än vi är benägna atl tro. Påvårt krav svarar utskottet bara att man inle skall försöka styra den friaforskningen. Men här är det ju inte fråga om att styra, bara om att peka påområden som man anser behöver uppmärksammas, och den rätten måste ju riksdagenha. Reservationnr 2 från moderat håll gäller den kvotering av resurser inom teatrar, museer m.fl. institutioner för att tillgodose barns behov som barnkulturgruppenföreslog. Statsrådet stöder visseriigen inte det förslaget, men anserändå alt myndigheter bör redovisa hur stor del av verksamheten somavses för barn. Efter en treårsperiod bör enligt propositionensammanfatta utvecklingen och på nytt ta upp frågan om tvingande bestämmelser.Det där tycker vi är alldeles onödigt. Kvoteringen på det här området skulleskapa praktiska svårigheter och inger dessutom principiella betänkligheter. Vadsom behövs är en god vilja vid institutioner av olika slag, ett medvetande ombarns behov. Tvingande bestämmelser bör alltså klart avvisas. Ireservation nr 14 berörs ansvaret för utvecklingsarbete när det gällerkulturell verksamhet bland barn, likaså medelsanvisningen. Propositionensursprungliga förslag var här 2 milj. kr., men utskottet har stannat för 1 milj.kr. Viföreslår att 1 milj. kr. av urspmngliga 2 milj. kr. går till skolöverstyrelsensom redan nu har hand om en stor del av det pedagogiska utvecklingsarbetet närdel gäller barn. SÖ bör därför också ha hand om kulturellt utvecklingsarbete.Landets länsskolnämnder har goda kunskaper om lokala förhållanden och kandärför via SÖ tilldelas medel. Dessa bör fördelas lika till allalänsskolnämnder. Eftersom behoven skiftar på olika håll i landet kan detta geupphov lill skiftande projekt och goda erfarenheter. Reservationnr 15 är en moderat- och folkpariireservation, som stöder propositionensförslag om medel till Operan och för uppsökande verksamhet med 200 000kr. vardera och med . till vissa angivna centralmuseer. Utskottetsmajoritet av socialdemokrater och centerpartister har avvisat detta, och statsrådet har ju redan anfört vissa principiellasynpunkter till förmån för proposiiionen. Vadbeträffar Operan och konstateras i propositionen alt de inte har nåttupp till samma andel barnföresiällningar som vissa andra teatrar här iStockholm. Men det ställs ju så många andra krav på de kungliga teatrarna, t.ex. när det gäller att hålla en stående repertoar av klassiker. harJu också i årets budgetbehandling krävt ökade inkomster av dessa teatrar, ochsådant uppnår man inte genom barnföresiällningar, eftersom dessa ges till lägrebiljettpriser. Barnföresiällningar ges , och det hindrar deskådespelare som medverkar att delta i repetitioner, vilka Ju också sker pådagen. Detta medför dessutom att det blir svårt för vissa skådespelare atl fåden önskade växlingen mellan all spela för barn och för vuxna. Teatrarnabehöver alltså de extra medel som har föreslagits. Våramuseer har genom sina samlingar möjlighet att ge barn kontakt med och kunskapom äldre tider, om kulturarvet. Museerna har också varitintresserade av atl rikta sin verksamhet lill barn och ungdom. De medel somenligt propositionen skulle ställas till vissa centralmuseers förfogande ärtänkta att bidra till ett utvecklingsarbete, som kan komma alla landets museerlill godo, inle minst länsmuseerna. Det är alltså inte avsett att exklusivtvara ett bidrag till de stora statliga museerna, utan bör ses som ett utvecklingsarbeteoch en service till alla övriga. Iett särskilt yurande slutligen, fogat till utskottets betänkande, har jagbetonat de moderata kraven på alt kulturiivet skall präglas av frihet, mångsidighetoch kvalitet. Inte minst har detta giltighet när det gäller kulturinsatser somriktar sig till barn. I yttrandet betonas också alt skolan måste stimulera lillett sådant kuliurintresse au eleverna självmant söker sig till kulturen på ettaktivt och engagerat sätt. Vi tror atl här kan pedagogisk intresseradekonstnärer göra en insats genom att tala om och visa sitt arbete. Propositionenär allmänt välvillig på den här punkten, men har tyvärt inga konkreta planerför hur detta skall utvecklas. Meddetta, herr talman, yrkar Jag bifall till samtliga reservationer där milt namnförekommer. Kulturinsatser för barn, m. m. (vpk): Låt mig först beklaga att en debatt i en så viktig fråga som den ombarnkulluren styckas upp på det sätt som sker. Men det är kanskesymtomatiskt - också bamens värid är uppstyckad . Valfrihet, mångfald, stabilitet och bredd - det är några av alla de ordsom av regeringen påstås skall prägla barnkulluren. Frihet för vem -mångfald avvad? Begrundaden bild av som visas på bildskärmen: "Om vi importerartvå miljoner och fem miljoner Stålmannen så kallar vi det förnäringsfrihet mot våra barn - låter inte det fint!" Ellerbegmnda vad sade på den åttonde nordiska kongressen för barn- ochungdomsförfattare! Hon inledde sitt anförande med följande: "Två barn står vidkiosken och tittar på böcker. Den ena frågar: Är del där Kulturinsatserför barn, m. m. dendär boken om Jättespindeln, gröna råttor och gredelina vampyrer? Nej, svararförsäljerskan, det här är boken om dödskallejägare, lurviga mänskovargar,trehövdade marsianer. Inle köper vi den då, säger den andra pojken. Man måsteJu välja vad man läser." SaraLidman förklarade alt är ett ockuperat land -ockuperat av kulturimperialismen. Visst, skriver hon, ges det ul poesi iSverige, visst spelas det litet bra teater. Men, fortsätter hon, se tillproportionerna. "OrtenJörn har två kiosker öppna kl 8-20, är öppet . Bokhandeln är nedlagd. Folkets hus visar enpornografisk eller våldsfrämjande film; aldrig en film med minsta konstnärligavärde. Denna bild är typisk för landet inklusive utkanter. Allt vadvi menar med kultur dränks och överröstas av nazistpropaganda typBenknäckargängei," "Efterandra världskriget granskades de texter och filmer som hetsat det tyska folkelmot Judar och som möjliggjort gaskamrarna. En film som fälldes somrasistisk och medansvarig till folkmord. På initiativ av FN stiftades lagar motrasism, lagar som även infört. Men de tillämpas Ju aldrig! När har manhos oss granskat en vilda västern utifrån de kriterier som anlades på 'JudSiiss'? Om skulle gå igenom en enda kiosks utbud en veckaoch rensa bort de häften som hetsar mot afrikaner, asiater och indianer - föratt inte tala om de könsdiskriminerande - skulle mycket litet bli kvar. OmSverige är förhindrat att tillämpa sin egen lag på de här alstren och tvingasupplåta sina lokaler, transportmedel, skogar (till papperet) och sinnen för denhär nazistpropagandan, så kan vi bara konstatera att vi inte är ett fritt land.Vi står under ockupation och får finna oss i att ockupationsmaktens propagandaär den allt dominerande," Föratl häva denna ockupation av främst barnen föreslår utskottet ett anslag om . Visseriigen är det någon miljon mer än vad fp-regeringenursprungligen avsatt, men ändock. Åtta miljoner är en sjättedel av en dags militärutgifter.Åtta miljoner är inte ens hälften av vad kungahuset beskärs med . Åttamiljoner- det är vad en framgångsrik film spelar in inom loppet av någraveckor. Intenog med att det är struntsumma som föreslås, utan därtill tar avstånd från alla restriktioner gentemot kommersialismens negativaverkningar, citerade tidigare ur propositionen, därutbildningsministern i stället för atl framhäva de negativa sidorna t, o, m,hyllar den kommersiella kulturindustrin. Jag tycker atl bör utses till hedersmedlem i och dessutomtill 10-stjärnig general i Ankeborgs gröngölingsklubb. Men det är naturligtvissom talare framhåller: Om vi ger folk vad vi lärt dem att detror att de vill ha, så behöver vi inte riskera någon samhällsförändring! P. o. brukar Ju tillsammans med andraföreträdare för kulturutskottet alltid försöka betona den åsiklsgemenskap somfinns i vad gäller kulturfrågorna. Till en del är detta naturligtvis riktigt,men finns en mycket grundläggande skillnad i vårt synsätt. är den kommersiella kulluren eU måste, eftersom han försvarardet system som är dess förutsättning. Därför bör man inle heller förvånas överden totala avsaknaden av en strategi för barnen och kulturen. Detär kännetecknande för och andra liberaler atl de visseriigen,åtminstone ibland, kan se orättvisorna, ojämlikheten och utnyttjandet men inteförmår dra en konstruktiv slutsats som kan förändra förhållandena. Ja,förklaringen är enkel. Varje åtgärd som på eU verkningsfullt sätt kan medverkatill förändringen kolliderar med de borgeriiga klassintressena. Närvi från vpk tar upp barnkulturgruppens förslag om en avgiftsbeläggning avserier, med det dubbla syftet all del dels skall utgöra en restriktion påutgivningen av den fascistoida, rasisliska, banala fioran serietidningar, delssamtidigt ett sätt att finansiera åtgärder för att främja en progressivbarnkultur, blir reaktionen atl sådana restriktioner hotar yttrandefriheten. Dettavisar att det finns en grundläggande skillnad i synen på yttrandefrihet mellanoss kommunister och den borgarklass som regeringen företräder. Den skillnadenbestår i alt medan regeringen ser yttrandefrihet som en funktion avmarknadskrafterna så ser vi tankefriheten som gmnden för yttrandefriheten. Frånett antal nationella och multinationella bolag väller det nu ut en flod avserietidningar, böcker, filmer, grammofonskivor och ljudkassetter, somförmedlar en förrädisk soppa av banaliteter, könsdiskriminering, rashat,främlingsförakt, förakt för fysisk svaghet och förhärligande av våld och fysiskstyrka. Kort sagt en blandning som slår i diametral motsättning till dedemokratiska och kulturpolitiska värden som vi anser oss vilja främja här ilandet. Detär denna flod av alster, som med vinstbegäret som drivkraft utnyttjarmänniskors och i synnerhet barns och ungdomars okunskap, rädsla och osäkerhet,spelar på och förstärker fördomar och ger falska bilder av verkligheten. Därmedär det också denna kulturindustri som utgör det verkliga hotet motyttrandefriheten. Det är därför, med omtanke om en verklig yttrandefrihet, somdenna industri måste få sin rörelsefrihet begränsad. Det är därför som detkrävs en pariamentarisk utredning om den kommersiella kulturindustrins negativaverkningar. På den punkten vill jag bara välkomna socialdemokraterna till attsluta upp bakom ett gammalt vpk-förslag. Kulturministernvill inte veta av några restriktioneroch vill inte medverka till enparlamentarisk utredning av kommersialismens verkningar på kulluren. Han villnöja sig med mycket begränsade bidragshöjningar till kulturverksamheten blandbarn. Han borde inse att detta inte är nog och att förhållandena genom dettainle ens kommer att förändras på ett märkbart Kulturinsatserför barn, m. m. Kulturinsatser för barn, m. m. sätt.Det är enklare, särskilt i eU klassamhälle, att utnyttja människors svaghet,rädsla och otillfredsställda behov, såsom den kommersiella kulturindustringör, än att utveckla och nå fram med ett kullurulbud som ökar kunskaperna omverkligheten och förbättrar människornas möjligheter att förändra den. Nuhar vi, herr talman, inle bara föreslagit en parlamentarisk utredning, somskall se över kommersialismens negativa verkningar. Vi har inle bara föreslagitrestriktioner - vi har också fört fram en rad konkreta förslag till hur viskall förbättra det seriösa kulturutbudet inom såväl filmens, teaterns,dansens, musikens som litteraturens områden. Kännetecknande för dessa förslagär alt de är fast förankrade i barnens och främst då i arbetarklassens barnsvardagsmiljöer. De senaste årtiondenas utveckling har inneburit en getloiseringav barnen. Effektivitets- och säkerhetshänsyn har medfört att arbetsplatsernaär helt stängda för dem precis som stora delar av det offentliga livet. Barnenisoleras i privatsfären och mister kontakten med vuxenliv och samhälle och blirdärmed än lättare offer för kulturindustrins struptag. Utgångspunktenför en diskussion om barnen och kulturen bör alltså vara att sombarnkulturgruppen framhöll "länka in barnen i all verksamhet och att tänkamed barn, inte för barn". Detta blir desto angelägnare mot bakgrund av denutveckling vi har att se fram emot , nämligen det vibeskrivit som det elektroniska vardagsrummet. Det är ett vardagsmm fyllt medallsköns video, bildkassetfer, kameror och TV-spel, rymdleksaksdalorer osv.Perspektiven är skrämmande. lett par fall harvara krav blivit tillgodosedda av ulskotlei. Detgäller del ställda kravet på massmarknadsutgivning avbarnlitteratur, ett beslut som vi ser som mycket positivt. Den beskrivning somJan-Erik gjorde av barn- och ungdomsförfattarnas inställning tyckerjag var mycket ensidig. Faktum är att barn- och ungdomsförfattarna förvissoinle är eniga i denna fråga; tvärtom har från många framhållits nödvändighetenav en sådan här massmarknadsutgivning. Vidare har våra krav om stöd ökad produktion av barnfilm liksom vårt krav om ettökad stöd för utgivning av kvalitetsserier till viss del tillgodosetts. Men deövriga förslagen avstyrks. Jagskall här bara la upp några av de allra viktigaste förslagen. Vi har från vpk:ssida år i ställt kravet om en bibliotekslag. Detta krav harfått en allt större aktualitet genom kommunernas försämrade ekonomiskasituation, är det land i , sorn saknar en sådan lag -en lagsom exempelvis av socialdemokratiska kulturdebattörer i betecknas somen av de viktigaste reformer som genomförts inom kulturiivet där. Inte minstför barnens skull är en sådan lagstiftning nödvändig, självfallet då koppladtill ordentliga statsbidrag. De flesta bibliotek saknar i dagbarnbibliotekarie. På de flesta bibliotek är personalen underbemannad, och mansaknar resurser för att kunna ägna sig åt exempelvis invandrarbarnen, de barnsom är de mest eftersatta vad gäller tillgången lill bra litteratur pådet egna språket. har utbildningsministern aviserat en biblioteksutredning.Jag hoppas att del blir en huvuduppgift för den utredningenatt snabbt lägga fram förslag lill en bibliotekslag. Påsikt krävs inte bara en bibliotekslag; krävs en kulluriag - en lagstiftningsom garanterar en minimistandard för alla kommuner inom alla delar avkulturiivet. Som det nu är saknas de mest elementära möjligheter förbildkonstnärer, musikergrupper, dansgrupper att vara verksamma med barnen ideras boendemiljöer och deras vardagsliv. Ellergå till filmen, som vi också har tagit upp. Vad är del som erbjuds barnen ? Vad fanns att se på biograferna i vår största stad ? , Gröna ögon från rymden, Bambi, Storskogensprins, och , Herbie i skulle kunna göras mycket längre. Barnen tror snart aU barnfilm,det är i skilda tappningar. Var finns den kvalitativt setthögtstående svenska barnfilmen som utgår från barnens egen verklighet? Ja, del finns den i det utbud som inte distribueras via biograferna. Men härfinns tyvärr, också inom del området, fortfarande mycket skräp. Också om mangår till exempelvis Föreningsfilms och Bio Kontrasts kataloger, är det tyvärren sorglig läsning. Vpkhar i skilda sammanhang hårt kritiserat verksamhet. OmJag tolkar utskottet riktigt, ger det oss delvis rätt i kritiken av institutetoch menar att också filmen skall omfattas av de kulturpolitiska målsättningarsom antagit. Vi får anledning återkomma till den frågan i samband medalt filmavialel ses över - och där förutsätter jag all också företrädare förvpk kommer att ingå. Denkritik vi riklat mot filminstitutet, inte minst vad gäller dess insatser förproduktion av barnfilm, har dock inle gällt avdelningen för import av barnfilm.Den verksamheten har, som vi ser det, skötts kvalitativt bra. Därför tycker Jagatt det bästa hade varit att utskottet i stället för en omfördelning av deknappa resurser som ges till filmen hade biträtt vårt krav på ytterligare 3milj. Det belopp om . som nu föreslås äralltför litet, Ocksånär det gäller serierna har alltför litet pengar anslagits. Serier är nästefter TV-tiitande den mest omfattande fritidsverksamheten bland många barn. Ensnabb genomgång av serieutbudet gör en inte bara beklämd utan rent av ilsk.Något så motbjudande som det som erbjuds barnen i många av de importeradeserierna är det svårt att hitta inom någon annan genre. Här behövs verkligeninsatser från samhällets sida för att skapa en inhemsk serietecknartradition -en som vi en gång hade men som trängts tillbaka till förmån för vålds- ochskräckpropagandan från . Överhuvud taget har man i alltför liten utsträckning ägnat bilden en seriösbehandling. Vi kommer, som kulturrådels ordförande mycket riktigtframhöll i en debatt vid , att under 1980-taletdrabbas av bilder i en ännu inte skådad omfattning. är utbudet avreklambilder och annat bedövande, och barnkulturgruppen ägnade helt riktigt enmycket stor del av sin rapport just åt bilden. Man framhöll alt bildspråket ärlika viktigt som talspråket, att barn är stora Kulturinsatser för barn, m. m. Kulturinsatser för barn, tn. bildkonsumenier,alt bilder distribueras över en mängd olika medier, att det kommersiellautbudet av bilder är starkt inriktat på barn, medan den konstnärligaproduktionen ofta saknar en sådan inriktning, samt alt forskning saknas.Gruppen föreslog en bildutredning, som skulle skapa motkrafler och som skulleinnebära att samhällets stöd lill den konstnärliga produktionen kraftigtförbättrades. Vi tycker det var ett bra förslag och har svårt atl förslåutskottets avslagsyrkande i den delen. Slutligen,herr talman, några ord om ansvaret för barnkulturfrågorna. Ett sådant ansvarbör självfallet läggas där det största kulturutbudet finns. Del bör alltsåläggas så nära barnens behov som möjligt. Det innebär att kommunerna måste fåett stöd för atl verkligen vidta åtgärder. Dämtöver har vi sagt att det bör föreskrivasatl i alla instanser där Just barnens behov berörs skall personal som är välinsatt i dessa frågor finnas. Låtmig sluta som jag började med en av bilder från den nordiskakonferensen: "Manhar bytt ut mitt språk mot Läderlappen, Det är det som kallas anpassning," Föratl inle detta skall inträffa måste hela arbetarrörelsen följa på konferensen: "går vi ut i gerillakrig mot de kommersiellakrafterna. Det betyder eU gerillakrig mot det samhällssystem som ärkommersialismens upphov, det kapitalistiska," Därmed vill Jag yrkabifall till samtliga vpk-motioner. Påförslag av tredje vice talmannen beslöts att kammarens förhandlingar skullefortsättas vid morgondagens sammanträde, §4 Tredje vice talmannen meddelade atl på föredragningslistan för morgondagenssammanträde skulle delsnäringsutskotieis betänkande nr 37 och socialförsäkringsutskoitets betänkandenr 22 i nu angiven ordning uppföras närmast efter kulturutskottets betänkandenr 30, delskullurutskottets betänkande nr 31 sättas närmast efter utrikesutskottetsbetänkande nr 31.