prot · G20981 · 1978-12-31 00:00:00 — Jagvill tillägga alt jag både vid mina samlal med premiärminister ochutrikesminister här i och vid mina samlal nere i givetvisförhörde mig om deras åsikter om utsikterna till atl parterna skulle kommasamman och varmt uppmanade dem all göra vad som stod i deras makt därvidlag. Jag lackar fördel ytterligare svar som jag har fått på mina frågor. Ur humanitär synpunkt ärdet ju brådskande att verkligen ta itu med de saknade personernas öde. Jagförstår alt del kan vara en känslig fråga för parterna, och kanske är det intesä lätt ati bryta ut den som jag hade hoppals. Ändå tycker man att den skullevara enklare au klara än hela frågan om en eventuell uppdelning av inomen federal stal. Delär glädjande alt man har börial diskuiera en plan igen. Men man harju lärt sigav del lidigare skedet att del kanske inte blir så lätl den här gängen heller. Jagbeklagar alt inte har någon direkt möjlighet att medverka. Men Sverigeär medlem av FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna, och i sillfrågesvar förra årel sade utrikesministern atl en rapport frånden europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna på Cypernbehandlades inom . Jag vill därför frågautrikesministern hurden behandlingen har utvecklat sig och om inle idenna kommission skulle kunna uträtta någonling. Den här frågan om de försvunnapersonernas öde gäller nämligen mänskliga rättigheter. Frågan har länge varit före i den europeiska kommissionen för demänskliga rättigheterna. barett beslut fattats om att man intelängre skall hemlighälla den rapport som har sammanställts av kommissionen förde mänskliga rättigheterna; den kommer alt frisläppas den 31 augusti 1979.Samtidigt frisläpps de turkiska invändningarna i ell memorandum. Parternauppmanas också att återuppta de interkommunala samtalen. Dennaresolution antogs av ministrars slällföreträdarkom-miiié; 14röstade för, ingen emot och 4 avstod. , , ochTurkiet avstod, medan och inle dellog i omröstningen. Skäletlill alt vi avstod i voteringen var att vi ansåg atl resolutionen inte stod iriktigt bra harmoni med de procedurer som den europeiskaräiiighetskon-veniionen föreskriver. Den borde ha stipulerat ett direktoffentliggörande av rapporten och innefattat en uppmaning lill parterna i målet- dvs. staterna, inte de interkommunala delarna - om åtgärder. Sverigeavstod alltså i slutomgången, men resolutionen gick igenom, och där sägs ocksäatl ministerkommittén därmed anser sig ha slutgiltigt skilt sig frän frågan. NILSHJORTH (s): Herrlalman!Jag förstår att vårt land inte kan göra sä myckel åt denna fräga. Men jag villändå sluta den här lilla debatten med att uttala förhoppningen att regeringentar vara på alla möjligheler i olika internationella organ för atl försökapåskynda en lösning av denna angelägna fråga. Överläggningenvar härmed slutad. § 14 Omförhållandena i Utrikesministern erhöll ordel för au besvara () den 30 januarianmälda fråga, 1978/79:310, och anförde: Herr talman! harställl följande frågor lill mig: Är regeringen villig all dellai en ökad internationell opinionsbildning om förhållandena i ,exempelvis genom alt vid det kommande mötet i med för de mänskliga rättigheterna kräva att en särskild arbetsgrupptillsätts för ? Är regeringen vidare beredd atti FN och i andra sammanhang under det inlernalionella barnärel brännmärkaUruguays militärer för deras omänskliga politik, som inte minst drabbar barnentill de politiskt förföljda, och kräva atl dessa familjer får motta hjälp frånhumanitära organisationer? Som svar på dessa frågorvill jag anföra följande. Svåra kränkningar av de mänskliga rällighelerna skersedan flera år tillbaka i . Det är angeläget att dessa förhållandenuppmärksammas, och 4 protokoll 1978/79:80-82 0/77 förhållandena i regeringenär beredd au medverka till atl delta sker. lillfälle härtill erbjuder sig,som nämner, när FN:s kommission för de mänskliga rällighelernainom kort sammanträder i . Jagvill erinra om all kommissionen behandlar silualionen i vissa länder,där uppgifter föreligger om grova och systematiska kränkningar av de mänskligarällighelerna. Vid kommissionens session behandlades situationen inio sådana länder, och ett av dem var . Vi räknar med alt situationen iUruguay även i är kommer upp lill behandling. Som vel ärdet, tillföljd av förfarandets konfidentiella natur, inte möjligt att utåt redovisa dendiskussion som förekommer och de beslut som fattas. Del säger sig dock självtatt , när behandlas i kommissionen, kommer all driva kravet påatt respekten för de mänskliga rättigheterna i återställs. Atl - såsomskedde i fråga om - tillsälta en särskild arbetsgrupp för all rapporteraom utvecklingen i landel kan vara en effektiv metod, men först diskussionerna ikommissionen kan visa vad som är möjligl att uppnå. Regeringenär medvelen om alt det är i del närmasle omöjligt alt nå fram med humanitärhjälp i form av pengar, kläder eller andra förnödenheter lill familjerna lillde politiska fångarna i , och vi finner detta förhållande upprörande.Det är självfallet väsentligt att sådana hjälpinsatser får genomföras ochregeringen är beredd att i olika internationella sammanhang understrykabelydelsen härav. Att även barn blir lidande av politisk förföljelse ärohyggligt och bör fördömas vare sig det inträffar under del inlernalionellabarnåret eller vid någon annan tidpunkt. Jag ber atlfå tacka utrikesministern för svaret. "Denlatinamerikanska kontinentens tortyrkammare", har det sagls om Uruguay.Del är ingen revolutionär organisation som har myntat del uttrycket ulan detkommer från Vi har genom Amneslys rapporter oerhörda vittnesbörd omhur tortyr förekommer i fängelserna i . Jag hade eltsamtal med en medborgare från , som för tvä månader sedan kom fränlandet, och han kan vittna om atl Amneslys rapporter om tortyr verkligen ärsanna. Jag skulle kunna ge åtskilliga exempel på de grymheter som förekommer idetta land. Vikan inte störta diktaturer, men vi kan hjälpa till att bryta tystnaden och varaopinionsbildare när det gäller atl uppmärksamma förhållandena i olika länder.Tyvärr har tystnaden varit rätt stor om situationen i . Jag noterar medtacksamhet att utrikesministern i sitt svar säger atl regeringen är beredd attmedverka till all förhållandena i Urijguay skall uppmärksammas. Militärensslagord i är "Ordning och säkerhet för framsteg". Menordningen har blivit kadaverdisciplin, säkerheten obefintlig och framstegentillbakagång. Landet är också ekonomiskt bankrutt Människor har myckel dåligalevnadsförhållanden. Tortyren är, som jagkonstaterade, ett vidrigt kapitel. mestbrutala meioder närdet gälleratt utöva påverkan på människor. I många andraländer skjuter man och mördar människor, men alla rapporter om det somförekommeri talarom alt man kanske inte skjuter eller mördar människor,men man låter dem långsamt dö. Del finns alltså en alldeles speciell inriktningpå tortyren här. Jagkonslalerar också att utrikesministern tycker del kan vara elt bra exempel atttillsälta en arbetsgrupp, men han säger att försl skall diskussionerna ikommissionen äga rum. Det förvånar mig atl man inle kan ta ställning lill förslagetinnan dess, stödde i hösias i FN ett italienskt förslag lill enresolution om att man skulle använda detta instrument mera i fortsättningen -atl lillsälla arbetsgrupper i olika sammanhang, har pä ell föredömligtsätt varit aktivt när det gäller atl uttala sig beiräffande , och jag villdärför fråga utrikesministern: man förvänta sig alt den svenska regeringeni FN aktualiserar frågan via en resolution om en arbetsgrupp som skall utredaförhållandena i Umguay? har tydligen en aning missuppfattat vad jag sagt isvarel. Det är inte sä atl vi vill passivt avvakta vad diskussionerna i för de mänskliga rättigheterna kan ge vid handen, ulan vi kommernaturiigtvis atl aktivt delta i dessa. Vi lycker all det är en bra idé atl tillsätta enarbetsgrupp, och del jag sade i del sammanhanget var atl diskussionerna kommeratt visa om vi når tillräcklig enighei om en sådan lösning. Vi ärju inteensamma i kommissionen, och alla de 32 stater som deltar i den är inle likaentusiastiska för alt kraftfullt driva dessa frågor och alt tillsätta nyaorgan. Men vad på oss ankommer, skall vi slälla oss posiliva lill det. Skulledel inle lyckas all åstadkomma någon bra mekanism inom ramen för kommissionen,fär vi givelvis överväga vilka initiativ vi kan behöva ta i FN, ensamma ellertillsammans med andra. Jag är lacksam för dessa klariägganden från utrikesministern. Jag trornämligen att det är myckel viktigt all fortsätter sin internationellasolidarilelspolitik och uppmärksammar sådana här angelägna frågor, där delgäller att opinionsmässigl eller pä annal sätt komma till rätla med dekränkningar mot de mänskliga rättigheterna som förekommer. Låtmig sedan någol kommentera slutet av utrikesministerns svar, eftersom jag inlehann göra det i mitt första inlägg. Såsom svaret i den delen är formulerat kanman fä intrycket alt jag med min fråga skulle ha gjorl gällande att vi börsyssla med en fråga av den här typen bara när det är internationellt barnår.Det anförs i svarel alt vi bör agera också , och jaginstämmer naturligtvis i detta. Men lika väl som vi under det speciellt aktualiserade frågor som gällde kvinnornas situalion,både i industriländer och i , sä tyckerjag del är viktigt alt vi ocksålar vara på tillfället alt under del internationella barnåret särskilt 0/77Sveriges anslutning till sociala stadga aktualisera frågor som rörbarnen i väriden. harju dessulom som medlem i varitmed om beslutet alt 1979 skulle vara det internationella barnåret. Del äralltså mol den bakgrunden jag har velal fästa uppmärksamheten på alt vi skallta vara på möjligheterna atl under dessa olika "år" aktualiserarelevanta frågor. Överiäggningenvar härmed slulad. § 15 Om Sverigesanslutning till sociala stadga Utrikesministern erhöll ordel för altbesvara () anmälda inlerpellation, 1978/79:122,och anförde: har i sin interpellation ställl följande frågor till mig: När beräknar regeringen kunnaratificera de punkier av stadgan som fortfarande icke är anslutet lill,men som vi med hänsyn till nuvarande lagsliftning skulle vara beredda godkänna?Beräknas någon åtgärd kunna vidtas års val? Är regeringen beredd lämna sinrepresentant i kraftfulla instruktioner, som gårul pä atl stödja och vidareutveckla den parlamentariska församlingens förslagtill revision av den sociala stadgan enligt rekommendation 839? Eftersamråd med chefen för och chefen för arbetsmarknadsdepartementetvill jag som svar pä dessa frågor anföra följande. Deneuropeiska sociala stadgan öppnades för undertecknande den 18 oktober 1961.Sverige hörde till de stater som undertecknade stadgan. Den trädde ikraft , sedan den ratificerats av fem stater, bland demSverige. F. n. är elva av medlemsstater anslutna till stadgan. Enstal som biträder stadgan behöver inte godla alla dess bestämmelser. Det räckermed att staten förklarar sig bunden av ett visst minimiantal av artiklarnaeller punkterna i stadgan. När ratificerade stadgan , förklaradevi oss inte vilja bli bundna av stadgans bestämmelser pä 13 olika punkter. Pänägra av dessa punkter rörde det sig om bestämmelser som inte stämde överensmed svenska regler eller principer. Pä andra punkter rörde det sig om frågor,som i regleras genom överenskommelser mellan parterna påarbetsmarknaden och där regeringen av principiella skäl inte ville göra någrabindande åtaganden. Regeringenhäller just nu på alt undersöka i vad mån del är möjligt atl utsträcka Sverigesåtaganden till att omfatta ocksä vissa av de stadganden som undantogs vidratifikationen . För atl fä underlag för denna bedömning har vi begärtyttranden från arbetsmarknadens organisationer. Vi räknar med alt vi nu kanavslå frän vissa av de förbehåll som gjordes vid ratifikationen. Etl definitivtställningstagande i denna fråga torde kunna komma till stånd . Iinterpellationen hänvisar också lill pariamenlariskaförsamlings rekommendation nr 839. I denna rekommendation förordar församlingenen revision av den sociala stadgan i syfte atl göra denna till ett meraeffektivt instrument till skydd för de ekonomiska och sociala rättigheterna.Rekommendationen tar sikte pä att stärka de rättigheter som redan nu behandlasi stadgan, atl tillfoga nya rätligheler och atl effektivisera systemet förövervakning av att staterna fullgör sina åtaganden enligt stadgan.Rekommendationen behandlas nu inom . Regeringenhar inom uttalat sig för tanken på en revision av den socialastadgan. Vi anser det önskvärt atl stärka och utveckla både de rättigheter somskyddas genom konventionen och systemet för kontroll av staternas handlande. Vikommer även under ärendets fortsatta behandling i ministerkommittén att slällaoss positiva lill grundtankarna i församlingens rekommendation. Samtidigtirorjag att det i många fall kommer alt visa sig svårt atl efter mönster av deneuropeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna göra de ekonomiska ochsociala rättigheterna lill föremål för enskilda klagomål och domstolsprövning.I stor utsträckning innebär de ekonomiska och sociala rättigheterna att deolika staterna accepterar alt uppställa vissa mål för sin polilik eller altgenomföra lagstiftning av visst innehåll. Däremoi är åtagandena ofta intetillräckligt konkrela eller precisa för att bilda underlag för en rättsligprövning av enskilda fall. 0/77Sveriges anslutning till sociala stadga Jag ber alt fälacka utrikesministern för svaren på de frågor som jag ställde i mininlerpellation om den europeiska sociala stadgan. Deneuropeiska sociala stadgan intar en särställning bland Europarådetskonventioner vid sidan av konventionen till skydd för de mänskligarällighelerna. Tillsammans ulgör dessa båda konventioner basen för skyddet avgrundläggande fri- och rättigheter i Europarådsstalerna. Av de rättigheter somomfattas av FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna återfinns demedborgeriiga och politiska rättigheterna i den europeiskamänniskorällskonvenlionen och skyddas alltså av del särskilda processyslem sombyggts upp enligl konventionen. Brott mot de ekonomiska, sociala och kulturellarättigheterna anses inle kunna beivras pä samma sätl. De sociala rättigheternahar fått en egen reglering i den sociala stadgan, medan de ekonomiska ochkulturella rättigheterna endast delvis skyddas av Europarådssystemet. Mininterpellation består av två frågor. Den försia frågan rör det förhällandet attSverige, som i samband med ratifikationen av stadgan undantog 13punkter som det inte ville bli bundet av, sedermera utvecklat lagstiftningen,sä att numera borde kunna utsträcka sina åtaganden enligt stadganganska avsevärt Redanför förklarade den dåvarande arbetsmarknadsministernPer som svar här i kammaren på en fråga av att hanräknade med att regeringen skulle vidta åtgärder för att 0/7/anslutning till sociala stadga utsträcka ratifikationenså långt det är möjligt. Man fick då, herr lalman, uppfattningen alt detla varnära förestående. har del förflutit i det närmaste tvä och etl halvt år. Jagtycker alt detla på sätl och vis rimmar lilet illa med regeringsförklaringen avår 1976, där Europarådsfrågorna ställdes i centrum. Del är dock, herrutrikesminister, glädjande atl jag har fält del positiva svaret all något idenna rikining kommer atl ske . Undermellantiden har dock varit aktiv.Hösien 1977 anordnades i Slrassbourg etl symposium om den sociala stadgan medpariamenlariker och experter. a. medverkade frän svensk sida ,och i etl uppmärksammat anförande ullalade han sig för en förstärkning av densociala omvårdnaden i . Viddella möte log diskussionen om en revision av stadgan och en utvidgning av dessrätlighelskatalog fart. Frågan har sedan fullföljts avpariamenlarikerförsamlingen, som antog en av dess socialautskott föreslagen rekommendation om tillämpning och revidering av deneuropeiska sociala stadgan. Denbakomliggande tanken är atl stadgan skall tjäna som en standard för europeisksocialpolitik och arbetsmarknadspolitik. Sedan den antogs, 1961, harsociallagstiftningen i och en rad andra Europarådsländer utvecklats såatt stadgans minimikrav i många avseenden ler sig ganska efterblivna. Och vissai dag självklara socialpolitiska mål är över huvud taget inte omnämnda istadgan. Underdiskussionen i församlingen men kanske framför allt i det sociala utskottet harvi sagl oss att stadgan för all tjäna sitt syfte bör underkastas en revision vartfemtonde eller ljugonde är, och det är alltså en sådan revision som börutföras. Denparlamentariska församlingens rekommendation innefattar förslag på fyra olikanivåer: skärpning av redanexisterande standardkrav, införande av nyarättigheter, inlensiflerad informationom stadgans existens och innehåll. Somexempel pä föreslagna skärpningar av redan existerande standardkrav vill jagbara nämna alt det föreslås alt bestämmelsen om rält till arbele börkompletteras med en klausul om atl regeringarna har skyldighel att föra enaktiv sysselsättningspolitik. Låt mig mer som en parentes, herr lalman, sägaalt därest vi hade hafl en sådan allmän klausul om skyldighet lill en aktivarbelsmarknadspolilik , sä Irorjag atl vi från svensk sida hade haftbetydligt större möjligheler att påverka regeringarna i under de är dåvi upplevt en stor sysselsättningskris i . Vidareföresläs i rekommendationen atl minimitiden för årssemester bör ökas från tvälill . Den bestämmelse som existerar om särskilt skydd för mödrarbör förändras lill atl åtminstone delvis omfatta räll till ledighet osv. Invandrarna föreslås i rekommendationen frän församlingen fåell ökal skydd för sina rättigheter. Av de nya rätligheler somföresläs bli införda i stadgan vill jag nämna bl. arbetslagarnas rätt tillmedbestämmande, både i förelagels beslutsprocess och när det gäller arbetsförhållandena,samt rätt lill informalion om förelagels ställning, finanser och planering.Rekommendationen innebär alltså elt första steg mot en ekonomisk demokrati. Vidareföresläs införande av regler om jämställdhet mellan könen, om rätt lillutbildning, rält lill anställning, bostad osv, Isin rekommendation föreslär den pariamenlariska församlingen vidare allsyslemel för kontroll av stadgans efterievnad skall revideras. Den nuvarandeövervakningsproceduren bör enligl rekommendationen skärpas sä alt den dels skersnabbare, dels effektiviseras. a. kan detta ske genom all denregeringskommitlésom utför slutgranskningen förstärks med representanter förarbetstagare och arbetsgivare från vederbörande länder. Församlingenföreslåräven i sin rekommendation atl ministerkommfttén överväger inrättandetav en europeisk domstol för de sociala rättigheterna efter modell av deneuropeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Etl annat alternativ somförs fram är inrättandet av en ny avdelning inom domstolen förde mänskligarättigheterna, en avdelning som får som speciell uppgift atl syssla just med desociala rättigheterna. Jag vill, herr talman, inte dölja atl jag finner dettaförslag värt all begrundan. Ävenom det i många fall, som utrikesministern säger i sitt svar, otvivelaktigt ärsä alt staternas åtaganden när del gäller de sociala och ekonomiskarättigheterna enligt den sociala stadgan ofta inle är tillräckligt konkretaeller precisa för atl bilda underiag för en rättslig prövning av enskilda fall,borde det enligl mitt förmenande inte vara omöjligt atl konstruera någon formav internationell övervakning. Kanske kan detla ske - och det vore intressantalt få utrikesministerns synpunkter på del - genom inrättandet av en europeiskombudsman, som ges till uppgift att påvisa bristande överensstämmelse mellanstaternas åtaganden enligt stadgan och deras prakliska polilik ochrättstillämpning. Densista delen av Europarådsförsamlingens rekommendation rör önskemålet om ökadinformalion om den sociala stadgan. Undersökningar har gett vid handen attkunskapen om den sociala stadgans existens och innehåll är skrämmande läg i deolika Europarådsländerna, även bland dem som yrkesmässigt borde ha anledningkänna till den. Jag vågar uttala, herr talman, att förhållandet är exaktdelsamma i vårt land. Jag tror inle heller atl del är många av riksdagensledamöter som har någon ingående kunskap om Social Charter. Jagmedgeratt ansvaret fördetta sakernas tillstånd måste fördelas mellanarbetsmarknadens parter och regeringarna och att även vi parlamentariker bärvår del av delta ansvar. Del ligger emellertid i konventionens natur atl deninte blir effektiv, om den inte blir känd. Del är därför av vikt alt inte minslregeringen lägger ned möda på atl öka informationen om stadgan. Arbetel påratificering av de återstående punkterna bör utnyttjas för ökad publicitet.Likaså bör del ges informalion kring arbeiet på alt revidera och moderniserastadgan. I har vi somsocialt och arbelsmarknadspolitiski föregångsland ett OmSveriges anslutning till sociala stadga Nr 81 särskilt ansvar för att den sociala stadgan blir känd. Vi har även ettsärskilt Tisdauen den ansvarför att den hålls modern och att den har sådant innehåll, all den kan tjänasom europeisk standard. Vi kan från svensk sida inte yiteriigare dra ut i OmSveriiies an- samma sätl är del angelägel atl arbeiet på atlmodernisera stadgan drivs sliitnins till Euro- P aktivt För regeringens vidkommande innebär della att den europeiska narådets sociala sociala stadgan prioriteras i alla de tredepartement som är ansvariga, dvs. fömlom UD ävenarbetsmarknadsdepartementet och , och att deras verksamhetsamordnas. Jag tycker inte att vi kan godta att arbeiet försenas pä grund avalt andra uppgifter prioriteras. Om de internationella sekretariaten på deberörda departementen icke har den personella uppsättning som erfordras, gerjag uttryck förden förhoppningen alt en förstärkning sker på denna punkt. Jagtycker atl del är ell bra svar jag har fält av utrikesministern. Det är bra atldel i svarel framhålls alt man ser positivt pä och anser del önskvärt atlifrågavarande rätligheler förstärks och utvecklas, alt man har uttalat sig förtanken pä en revision av stadgan osv. Jagvill bara säga alt del är väsentligt atl i ministerkommittén aktivtförsöker påverka övriga europeiska länder alt slälla sig bakom en revision ochen modernisering. I Europarädskretsen bör uppfattas som pådrivaresnarare än som efterslänlrare. Låt mig försl säga alt jag beklagar att genomgången av de här olikapunkterna som inte är ratificerade redan från börian har tagit sin tid i denadministrativa kvarnen. Men del är ganska många punkter, och en del av dem ärkomplicerade. är i alla fall arbetel med delta i full gång. En lid harutsatts för remissvar från arbetsmarknadens parter, och den gär ul den 13 mars.Som jag sade lill , är vi inställda på all klara av den härprocessen . Närdetgäller den andra punkten, frågan om revidering och modernisering av stadgan, ärjag ocksä enig med - jag har inte på några punkier egentligennågon annan mening än den han har gett uttryck ät här -om alt det är ett mycketviktigt arbeie. Det är ofta så atl man koncentrerar uppmärksamheten på decivila och politiska rättigheterna. De blir föremål för en omfattandepublicitet, och de processer som förekommer inför Europeiska kommissionen förde mänskliga rättigheterna, vare sig det gäller eller något annat land,har uppmärksammats väldigt mycket, medan det ofta är så att de sociala ochekonomiska rättigheterna kommeren smula i skymundan. Jag tror atl jag är hell eniga om att det är olyckligt och att det är väl så vikligl atlförsöka sätta dem i centrum. talade omrätlen till arbete och behovet av att föra en aktiv sysselsättningspolitik.För mig som företrädare för är det ingen svårighet atl instämma ifråga om behovet av alt inskärpa vikten av en aktiv Omman emellertid i en formulering i en social stadga 56 skriver att länderna skall föra en sådan politik, kan man kanske ändåinle känna full säkerhet föratl de i dellagande staterna kommer atl föra enarbetsmarknadspolitik av exakt det slag som vi skulle vilja ha. Jag kännerkanske en aning tvekan om hur pass effektiv en sådan bestämmelse är. Jag trorinle atl man vid utformandet av dessa bestämmelser kommer alt gå med på såvatlentäta formuleringar atl vi kommer alt ha nytta a v det.