prot · G209103 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:103 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. § 1 Utrikes- ochhandelspolitisk debatt (forts.) Med anledning av anförande före middagspausen och detOlof sade lidigare har jag begärt ordet. Båda framhöll atl det råder storenighet i riksdag om hanteringen av de/rågor som har att göra med vårarelationer till utlandet, men atl del var två punkter där enighet inte var uppnådd.Den ena punkten gällde IDB. IDBär den regionala för . Det finns liknande bankerför såväl som . är med i dessa två banker, och det har interests några invändningar mol det från socialdemokratiskt häll. Detförhållandet kan inte tolkas så att alla länder i och som får lånav sina resp. utvecklingsbanker är invändningsfria från demokratisk synpunkteller med hänsyn till behandlingen av mänskliga rättigheter. Närdel gäller IDB motsätter sig socialdemokraterna medlemskap. Motivet för dendåvarande Irepartiregeringen atl ändå begära medlemskap i var atl man villefrämja svensk export. Från den synpunkten får medlemskapet bedömas somframgångsrikt. Det har gått exportorder till lill elt värde av över lOOmilj. Man diskuterar nu exportorder på ett belopp av omkring 300 miljoner.Man kan på någol eller hoppas på väsentligt större belopp, ävenmiljardbelopp, när det gäller svensk export till . IDBoch dess motsvarigheter i och ger lån till alla medlemsstater,alla regimer som ingår i de resp. regionerna, både onda och goda - Sydafrikaundantaget när det gäller den afrikanska banken. Lånen används för attfinansiera projekt av olika slag som har till syfte att utveckla ländernasekonomi och på sä sätt öka förutsättningarna för en välståndsutveckling iländerna. Sverigeär alltså medlem i IDB och i projekt som har till direkt syfte att förbättralevnadsstandarden för de fattiga befolkningsgrapperna. Vi vill således försökaatt inom de ramar som medlemskapet ger arbeta för sådana projekt. Vi har haftviss framgång tillsammans med i de ansträngningarna. Det kan man avläsainte minst av IDB:s fortsatta inriktning av verksamheten. Där lägger man förden kommande perioden ökad tonvikt på just de förhållanden som man frän svensksida har framhållit, nämligen förhållandena i de fatliga länderna i regionen.När det gäller projekten vill man särskilt framhålla sådana som kan komma lilldirekt användning för de fattiga människorna iresp. Beslutetatt inle längre skulle motsätta sig län lill fattades avirepartiregeringen på förslag av dåvarande utrikesministern i april1978 i samband med behandlingen av etl dä aktuellt Världsbankslån. Vår kritikmot förhållandena i ger vi klart uttryck ät pä annat sätt. Regeringenhar, som jag har anfört i tidigare debatter, inle funnit anledning att ändraden linje som irepartiregeringen slog in på i fråga om lån till . Närdel gäller vapenexporten till vill jag säga att den vapenexport somhar ägt rum tidigare skedde 1959-1962. 1978lämnades exporitillslånd för ytteriigare några luftvärnspjäser. Under dennuvarande regeringens lid har inga nya licenser för vapenexport av något slagtill utfärdats. Om svenska vapen på något sätt kommit tillanvändning pä , vilket jag och regeringen starkt ifrågasätter, ärdel vapen som exporterats efter beslut av den dåvarande socialdemokraliskaregeringen. Inga andra vapen kan ha haft fysiska förutsättningar att sättas ini de strider som har rätt och råder omkring . Jaghar velat peka på delta såsom ett exempel på det dilemma som föreligger när detgäller vapenexportfrägorna. Dessa är ofta mycket svårbedömda. En översyn avreglerna för den svenska vapenexporten bör därför göras, varvid enligt minmening inte minst frågan om licenstillverkningen bör uppmärksammas. () kortgenmäle: Vad först gäller IDB, så har denna bank andra stadgar än de övrigaregionala utvecklingsbankerna. IDB skapades ju också uttryckligen som på revolution pä för att förhindra atl en liknandeulveckling med revolutioner som kunde medföra alt militärdiktaturerna skullefä svårare att upprätthålla sin makt skulle kunna uppslå i andra länder iLatinamerika. Det har också visat sig atl IDB i sin utläningsverk-samhet idominerande grad prioriterar sådana militärdiktaturer. 1 vår partimotion omutträde ur banken har vi också påvisat i vilken utsträckning IDB:s utlåningjust handlar om atl backa upp och stötta flera av de värsta militärdiktaturernai , särskilt då som under de senasie åren varit dendominerande låntagaren. Handelsministerngick inle in på det jag sade i mitt anförande före middagsuppehållel om att dentyp av lån som IDB givit till är avsedd för presligeprojekt, somdammprojeklel i Paranåfloden, som ingår i landets kamp mot och somdelvis handlar om inflytande i . Det är inle fråga om projekt som iförsta hand kommer de fauiga människorna till del. Det handlar t. ex. omelektricitet lill industriområden där de multinationella företagen nu håller påatt gradvis tränga ut den argentinska inhemska industrin. Föremiddagsuppehållet tog jag vidare upp brislen på konsekvens i handlandet hos deborgerliga regerin.iarna. Ä ena sidan har man en linje för , och å den andrasidan driver man en helt annan linje när del gäller . Därefter hopparman av den linje man driver i fråga om och hävdar i uttalanden altförtrycket där har lättat för att senare återkomma och säga att förtrycket intehar lättat. Det är den bristen på konsekvens i regeringens handlande som jagtog upp. Närdel gäller vapenexporten till vet väl handelsministern att det 1971kom nya riktlinjer för vapenexporten som skulle försvåra möjligheterna förföretagen att sälja vapen på del sätt som man kunde göra under 1960-taIet.Under 1970-talel har det inle lämnats någon exportlicens av densocialdemokratiska regeringen. Däremot har det lämnats exportlicenser av denborgeriiga regeringen. Det gällde först reservdelar och sedan,såvitt jag förstår, nya kanoner. Det jag anförde i mitt anförande föremiddagsuppehållel och som handelsministern inte heller har berört är attregeringen såväl genom handelsministern som genom utrikesministern harifrågasatt om det är inre väpnade oroligheter som råder i . ärett territorium som blev portugisisk koloni , . Dethar aldrig tillhört . blev självständigt när Portugallämnade det 1975, och det nya territoriet invaderades av indonesiska trapper. Regeringen kan mot den bakgrundeninte hävda att det rör sig om inre väpnadeoroligheter, särskilt inte som man i FN inte erkänner suveränitetöver territoriet. har vid upprepade tillfällen försökt ge intryck av attfolkpartiregeringen beviljat exportlicenser för vapen som har kommit lillanvändning på och därigenom på något sätt kunnai påverka striderna,som där möjligen kan föras av befrielserörelsen. På det har jag nu svarat honomoch gett honom alldeles klart besked. Inga vapenexportlicenser som utfärdatsav den förutvarande regeringen - icke av den nuvarande - har lett lill någonexport av vapen som skulle ha fysiska förulsättningar att ha kommit tillanvändning på . De svenska vapen som FRETILIN påstår skulle haanvänts i dessa strider måste följaktligen - om någon sanning över huvud tagetfinns i detta påstående, vilket jag starkt betvivlar - vara vapen som harexporterats på grandval av vapenlicenser, utfärdade av den socialdemokratiskaregeringen. Jag anklagar inte den socialdemokratiska regeringen för detta, jagvill bara understryka den svårighet som det uppenbariigen är all långsiktigtbedöma konsekvenserna av sitt handlande när det gäller vapenexport. Därför ärdet klokt och riktigt att vi nu ser över reglerna en gång till, inte minstlicensavtalen, som ger ytteriigare svårigheter när det gäller bedömningarna. Närdel gäller del andra spörsmålet vill jag fråga Mals på vad sätt hankan veta hur elektriciteten som kopplas in på huvudströmledningarna används -vilken elektricitet som går till det ena eller andra ändamålet i . Jagtyckeratt han skall redogöra fördel inför kammaren. Det han och jag talar omhär är etl mycket stort kraftverksprojekt, svarande mot en kraftproduktion på irant tal 2 500 MW, alltså ungefär lika mycket som fyra 9 protokoll 1978/79:102-103 kärnkraftverk producerar.Elektriciteten kommer till användning inom stora delar av Argeniina till olikaändamål, det är jag helt övertygad om. a. kommerden att användas förattdriva industrier, men inte minst också för alt elektrifiera de stora delar avArgeniina som saknar elektricitet. Det vore intressant att höra hur MatsHellström kan skilja ut den ena elektronen från den andra i det här nätet ochsäga: Den här går till det ena ändamålet, den här till det andra. Jag tror inteatt det är så lätt att göra det. Vidaretyckerjag också att vi skall se på vad IDB har haft för konsekvenser i Latinamerikaoch hur det svenska medlemskapet där har påverkat utvecklingen. Oberoende avvad som föranledde IDB:s grandande och oberoende av den debatt som vi fördekring medlemskapet när del var aktuellt, finns det skäl att se över resultatetav IDB:s verksamhet i och vad det svenska medlemskapet har betyttoch sedan ta ställning till frågan om fortsatt medlemskap eller inte. () kortgenmäle: Jag har sanneriigen inte försökt ge intryck av att folkpartiregeringenhar beviljat licenser. De två gånger licenser har beviljats under 1970-talethar det gjorts av den borgeriiga irepartiregeringen. Skälet till att hela denhär debatten tagils upp är att handelsministern både här i kammarenoch i tidningarna - i samband med en resa till , där AB fannsmed bland de svenska företagen i delegationen - med stor intensitet försvaradeden vapenexport som Irepartiregeringen hade gett upphov till. Detta skeddesamtidigt som i FN uttryckte sitt fördömande av aggressionmot och krävde självständighet för folket i . Medhänsyn till handelsministerns resa lill , där alltså även fannsmed, finns det skäl att granska de argument som folkpartiregeringen läggerfram när det gäller . Då förvånar det mig verkligen atthandelsministern fortfarande kan påstå att luftvärnskanoner som monteras påfartyg inte kan användas mot mål till sjöss och lands såväl som i luften. Delhävdar i vart fall , och det lorde den debatt som har förts i någramånader ha visat. Jaghar redogjort för projektet i i mitt huvudanförande, och jag kan integå igenom alltihop igen, men jag kan i korthet nämna all det rör sig om ettkonkurrensprojekt, där och kämpar om inflytande i Paraguay.Det är grundelementet i del hela. Elektriciteten från projektet avses i förstahand gå till stora industriområden nära , för den typ av industrierjag tidigare nämnde - bl. a. multinationella industrier, som håller på attslå ut den tidigare befintliga inhemska argentinska industrin. Tidigarehar den borgeriiga Irepartiregeringen faktiskt kritiserat projekt som rörtelektrifiering i . Det var , och då gällde del något relativtsett blygsammare, nämligen elektrifiering av Sior-Buenos Aires, inte i förstahand industriområden. Då kritiserade den borgerliga irepartiregeringen iVärldsbanken det projektet genom atl hävda alt det inte skulle komma de fattigaste till del. Omdet förhöll sig så har jag svårt att förstå hur folkpartiregeringen nu kanhävda att den elektricitet som kommer från detta stora nationella prestigeprojekti väl kända konkurrens med - är handelsministern intemedveten om den? - kommer de fattiga till del. Det rör sig här om en kampmellan och ; därom torde alla bedömare av varaöverens. har från den här talarstolen med rättatalat om svårigheterna för den framtida energiförsörjningen. Jag villunderstryka att jag tycker att han i det avseendet har alldeles rätt. Härär det nu fråga om att i - i gränsfloden till - bygga myckelstora kraftverk, som skapar kraft motsvarande fyra kärnkraftverk, som jaguttryckte det. Det är inte så dåligt. Det är ganska mycket! Denna kraft skallkomma människorna till godo. Del finns inte förutsättningar för alt användakraften till lyxkonsumtion för överklassen - i form av flera brödrostar osv.-eftersom man inle behöver ta i anspråk så stora kvantiteter för sådanaändamål. Vad det är fråga om är att på basis av den totala elkraft som landethar skapa en bättre industri. Och bältre levnadsförhållanden för industrinbetyder också bättre levnadsförhållanden för människorna. Jagtycker alltså atl man, oberoende av hur uppfattar det, kanuttrycka del så, alt om industriproduktionen ökar i sådana länder somArgentina, är det till fördel även för de många människorna i landet. Hantalade med förakt om Buenos Aires-områdel, där det bor ca nio miljonermänniskor. Men del är inte nio miljoner överklassare, , utan detär nio miljoner till största delen vanliga människor, som alla har stort behovav en ökad tillgång på energi. Inte minst den fatliga befolkningen där kommersäkerligen alt glädja sig åt att få elektriskt ljus och att kunna användaelektrisk ström för olika ändamål som kan göra tillvaron ljusare och lättare. Jag tycker att del är konstigt att lar upp fråganom , eftersom jag har svarai på den frågan i ochdå understrukit alt under delegationens besök i mig veteriigen ickenågra som helst samtal fördes om vapenexport av något slag. Jag har också sagtatt det inle var representanter för - som vissa tidningar talade om -som ingick i delegationen utan representanter för AB Bofors-Nohab iTrollhättan, som gör ångmaskiner och turbiner men icke några vapen. Det är ettförsök att ge en felaktig eller förfalskad bild av verkligheten som MatsHellström gör sig skyldig till när han, utan att nämna vad det var för företageller vad det hade för produktion, försöker vända detta mot en resa i syfte atlfrämja svensk handel i en del av väriden där förutsättningarna för en sådan kansynas vara goda. Några som helst vapenaffärer diskuterades alltså icke underdenna delegations besök. Turbiner och lokomotiv har ännu inte börjat betraktassom krigsmateriel - och det hoppas jag att de inte heller blir för MatsHellströms del. Förstevice talmannen anmälde att anhållit atl lill protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt lill ytteriigare replik. BERTILMÅBRINK (vpk): Det är intressant atl höra folkpartister tala om handel och moral,eller om kampen för mänskliga fri- och rättigheter. Sverigestvå ansikten visar sig i all sin nakenhet när och spelarut sitt humanitära register. De låter ungefär så här: Vitycker illa om vissa latinamerikanska länder, vi tycker illa om Vietnamsockupation av , vi lycker illa om angrepp på , vi tyckerilla om de socialistiska ländernas kampanj mot oliktänkande. Vitycker däremot om "solidaritetspolitik". Vi tycker om presidentCarlers paroll om "en ny moralisk utrikespolitik". Vi tycker attpresident är den främste statsmannen i kampen för mänskliga fri- ochrättigheter varhelst dessa i väriden förlrampas. Vilycker inte om de progressiva nyhetsinformation; vi föredrar deinformationer som USA-imperialismen förser oss med. Ja,ungefår så här låter de båda herrarna och för övrigt de borgerliga talesmän somhar framträtt här och i andra sammanhang. Mankan näsian fö för sig och låta sig luras till att herrar och flaxaromkring med änglavingar och med den vita fredsduvan som huvudbonad. Jagkan instämma med utrikesministern när han i sitt tal säger att väriden intebehöver bara fred och bröd, utan också rätt. Menvilken är då verkligheten bakom fraserna? Båda herrar ministrar undvek medvetetatl ta upp en kontinent - - där förtryck och brutalitet inteligger så långl efter det som visades i TV-serien . Kvantitativt ärdet nalurliglvis inle av samma omfattning, men brotten är därför inte mindrebestialiska. Delhandlar inte bara om systematiskt förtryck av folkmajoriteter, utan också om enmedveten utrotning av en befolkningsgrapp, indianerna i . Påvilket sätt kommer då in i denna bild? Vi vet att de storaprivatföretagen i i allt större utsträckning föredrar att lägga sinainvesteringar i bl. i är tredjeindustriområde. är ett annat exempel. Där finns svenska företagetablerade i inle ringa omfattning, och denna verksamhel växer. Vi vet attmilitärjuntan i gör sig skyldig till tortyr, människorov ochavrättningar och att man fångslar tusentals fackföreningsmedlemmar ochfackföreningsledare. IChile fortsätter militärjuntan med samma intensitet all grovt kränka demänskliga fri- och rättigheterna, något som man började med efterfascist-kuppen för drygl . IBrasilien, , och har fackliga fri- och rättigheter ochrespekten för mänskligt värde reducerats till någonting som betyder brutalitetför den eller dem som efterfrågar dessa rättigheter. Militärdiktaturernai skulle falla ihop som korthus om , och Frankrikedrog in sitt militära och ekonomiska stöd. Självfallet gäller detta också densvenska företagsamheten i dessa länder. För att vi skall leva upp till parollenom försvar för de mänskliga fri- och rättigheterna, varhelst dessa förtrampas,borde vi helt logiskt förbjuda de svenska direktinvesteringarna i . Skallvi inte handla med olika länder? brukar regeringsrepresentanterna utropa närsvenska företags investeringar utomlands angrips. Vi har aldrig ifrågasatthandelsförbindelserna. Tvärtom vill vi bredda vår handel. Men detta ärnågonting helt annat än direktinvesteringar i utpräglade fascistdik-taturer.Jag vill för undvikande av missförstånd understryka att inte heller börhandelsavtal träffas och handel bedrivas med vissa länder. Jag tänker då påSydafrika, och . är det inte bara direktinvesteringar somSverige stöttar militärdiktaturerna med. Det handlar också om vapenexport. Mendet handlarom defensiva vapen,säger folkpartiregeringen. Men till vad skalldessa defensiva vapen användas och hur används de? Vi vet attmilitärdiktaturerna sitter vid makten tack vare ett stort förråd av modernavapen. Vi vet atl så fort de förtryckta kräver människovärde, frihet och bröd,så riktar generalerna sina gevär och kulsprutor mot dessa människor. Jaghar naturligtvis inga illusioner om att en borgerlig regering skulle tainitiativ som skulle innebära åtgärder mot de svenska företagens verksamhet iLatinamerika. En sådan åtgärd skulle innebära att imperalismens överlevnadstarkt skulle hotas både här hemma och i . Däremotkan del inte vara för mycket begärt att kräva att vapenexporten upphör,medlemskapet i IDB sägs upp samt att fackliga och sociala rättigheter måstevara ett villkor för svenska direktinvesteringar i . Kan man ocksåförvänta sig att den omtalade socialklausulen blir bindande och atl Sverigearbetar för detta? Mot bakgrund av vad jag nu sagt vill jag ta upp de grova angrepp somriktas mol den progressiva delen av vår biståndspolitik -angrepp som främstkommer från moderat håll. Det är framför allt som är skottavlan. Dettaland attackeras och beskylls för att kränka de mänskliga fri- ochrättigheterna. De som angriper teg under hela det obeskrivligahelvete som USA-imperialismen åstadkom i detta land. Är det svälten ochmassfattigdomen som är beviset för alt inle skulle vara demokratiskt? Iså fall borde ju imperalisternas megafoner i det här landet rikta sina angreppjust mol dem som åsamkat och dess folk den förstörelse och denfattigdom som de nu mödosamt försöker återhämta sig ifrån. Jagvill än en gång från den här talarstolen - uirikesministern har hört dettidigare - citera som i en artikel sammanfattade USA-imperalismensförbrytelser mol på följande sätt: "Ochså oerhörda är skadorna i befolkningens kropp och själ att del kommer atl la enmansålder innan de är läkta. Men detta under förutsättning att omväridenhjälper lill att bota de oförrätter som folkel vållats. När det gäller markenförslår inte . Vielnam,den erosion sombörjat, och som delvis är skuld lill översvämning arna - hur ska denna löpande katastrof hejdas? exakt -och ändå stumt.Dess innebörd av pågående förstöring undslipper oss; att marken i haren efteriämnad krigföring i sig, som fortsätter atl kräva liv." "Utomdetta så att säga automatiska krig, bedriver en aktiv utsvältning motVietnam. 1) vägrar betala skadestånd. 2) bedriver handelsbojkott. 3) tillämpar lagar mot Vietnamdär landet definieras som Tien-den'. 4) hetsar mot inom FNoch vägrar att normalisera förhållandet mellan länderna." Jaghar citerat därför att det nu finns en klar vilja att försöka skylaöver fraktansvärda brott mot . I västvärldens massmedia förmedlasi dag hetsartiklar. De nyheter om som väljer väljs också här.Vietnams egna nyheter accepteras inte, trots att dessa under helaförsvarskriget mot visade sig helt korrekta, medan däremotUSA-imperialismens nyheter visade sig inte bara bristfälliga utan direktfalska. Omde som talarom solidaritet med fattiga och förtryckta skall kunna tas på allvarborde de för det första kräva att betalar sitt krigsskadestånd till Vietnamoch , för det andra föreslå en höjning av biståndet till ochandra progressiva , för det tredje kräva att bistånd till vissakorrumperade och människofientliga regimer upphör och för det fjärde kräva attSveriges verksamhet i de latinamerikanska fascistländerna upphör. När jag nu har kritiserat dels regeringen, dels utrikesministern harjag ett behov av att också framhålla en positiv sak. Under mina somledamot av riksdag är det första gången som jag upplever att enutrikesminister följer hela utrikesdebatten på del sätt som har gjorthär . Del tyckerjag hedrar en minister. Av fria människor i elt öppet välfårdssamhälle som det svenska krävsglobal solidaritet, en solidaritet som gör de fattiga länderna jämställda medde rika nationerna. Det är tillsammans, i en väridsvid gemenskap, som vi allahar ansvar för att de skilda resurserna utnyttjas på rätt sätt, att vi för enresursanvändning som målmedvetet inriktas på alt minska och utjämna klyftanmellan rika och fatliga länder. Det krävs en väridsvid gemenskap som inte görhalt vid nationsgränser och hudfärger eller vid politiska eller religiösasyslem. Här gäller del solidaritet mellan levande människor för en målmedvetenresursutveckling i kampen för en mänskligare värld, som präglas av frihet ochtrygghet för den enskilda människan. Den frihet som för oss ärsjälvklar är för det vietnamesiska bätfolket verklighetsfrämmande.Dessa människor har i hundratusental blivit utslängda i havet, i farkoster somalltför ofta mer liknar flytande likkistor än sjösäkra båtar. Mänga hartvingats alt köpa sig fria för atl sättas på ett fartyg som saknardestinationsort. Som oliklänkande är detta oftast enda möjligheten för dem levande framtid i frihet. De miserabla förhållanden som är båtfolketsdagliga liv är i granden människofientliga och leder tillapati, som i stor utsträckning följs av självmordshandlingar. Därför var detetl lovvärt regeringsiniiiativ atl låta 250 personer av båtfolket komma tillSverige. som detta beslut hälsas med största tillfredsställelse måstedet stå helt klart aU denna insats är otillräcklig. Vi har ett ansvar attaklivi medverka i arbetet för en mänsklig samhällsgemenskap fördel utstöttavietnamesiska båtfolket. Detta kan ske dels genom att man lämnar ett omfattandekatastroföiständ som möjliggör uppbyggandet av en ny samhällsgemenskap iområdet, dels genom att man låter fler personer av bätfolket komma till vårtland. Dentrygghet som för oss är självklar är för assyrierna i länga styckenverklighetsfrämmande. De har blivit andra klassens flyktingar bara för att dearkebuseras av religiösa skäl i stället för politiska. Detta är en orimligståndpunkt i ett humanitärt samhälle. Denna form av åsiktsdödande är likaavskyvärd, oavsett om de avgörande skälen för handlandet är religiösa ellerpolitiska. Här krävs svenska initiativ i internationella organ för atl uppmärksammaoch om möjligt komma till rätta med religionsförföljelserna av assyrierna.Samtidigt är det vår skyldighet att i väntan på resultat av dessa initiativmedverka till au assyrierna får uppleva en mänsklig samhällsgemenskap utanständig fraktan för religiös blodshämnd. FilmenFörintelsen, som har sänts i , har på nyttlevandegjort mänsklighetens grymmaste brott under årtusenden. Nazisternamisslyckades visseriigen med sin målsättning att utrota samtliga judar iEuropa, men sex miljoner försvarslösa människor likviderades och kreme-rades ikoncentrationslägren enbart därför att de var judar, innan det var dags förHitlertyskland att störta samman.