prot · G209164 · 1978-12-31 00:00:00 — Desom i har hävdat motsatsen har huvudsakligen gjort del med utgångspunktfrän de faror för de svenska kommersiella intressena som en parallell medSydafrikalagen skulle kunna leda lill, om man gjorde en sådan när del gäller t.ex. länder i . Men jag vill starki understryka att det Jag sade omatt lagen endast kan tillämpas pä etl land som , därför attsituationen där är unik, i hög grad ocksä gäller om man skulle försöka görasådana jämförelser med elt land som . Jag är hell övertygad om att det idenna riksdag finns en mycket klar majoritet som skulle avvisa varje sådanjämförelse mellan situationen i och situationen i . ALLANHERNELIUS (m) kort genmäle: Jag har också klart för mig atl del finns en stark majoritet i som skulle avvisa vane sådan jämförelse. Men del är inte det jag talarom. Jag talar om påtryckningar pä , som kan förekomma och mot vilka vidå icke kan anföra del skälet atl vi följer FN-siadgans beslul, all vi hälleross till den och inte lar några andra hänsyn. , som Jagtalar om. Försök förslå au det är skillnaden! Sedanlyckerjag nog all det är en märklig formulering av när han säger attvärt beslul kommer att öka pressen på säkerhetsrådet. Jag vill dä svara atl jagtycker det är en märklig formulering atl använda: Man pressar säkerhetsrådetsmedlemmar lill beslut, om man går vid sidan av rådet och handlar på egen hand.Det tror jag inte är den vanliga formen för påtryckning. Får Jag la upp en annan sak. i sitt förra inlägg att han inte tyckte au har förtroendeför de svenska företagen. Motiveringen för delta märkliga uttalande varju attvi hade begärt en mera fullständig och preciserad lagstiftning. Vi önskade,före alla andra, att den skulle gå till lagrådet, och det gick också atl ordna.Det gjorde vi därför atl vi ville ha en lagstiftning som är god och som ärheltäckande. Delta var regeringen lill en början inle intresserad av, men sedankom lagförslaget lill lagrådet. Men att tro att denna vår strävan efter au fåen god lagsiiftning skulle kunna anses som ett bevis på brist på förtroende förföretagen visar alt man har en underlig uppfattning om lagstiftningens uppgiftoch innehåll. De svenska företag som är verksamma i och som driverdotterbolag där ärju stora och välkända svenska företag, och jag är övertygadom alt de är beredda att följa den svenska politiken som den fastställs i lagoch inte bara leta efter eventuella häl i lagen utan tar hänsyn till lagensanda. Regeringenssträvan var hela liden att dess förslag skulle tillställas lagrådet, så att viskulle få den Juridiska och sakkunniga granskning av förslaget som lagrådet kange. Det var därför med glädje vi konstaterade att del i det hårda arbete somlagrådet hade fanns ett utrymme för atl granska också den här Och del var medännu slörre glädje som vi konstaterade att lagrådet fann att förslaget mycketväl kunde läggas lill grund fören lag. Man hade bara några mindre juridiskakorrektioner som man ville ha genomförda och som vi också i alll väsentligt hartagit hänsyn till i den proposilion som lades på bord. Försle vice talmannen anmälde atl att till protokollet fö antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. Förbudmot investeringar i och (vpk): Som har nämnts lidigare av bäde och handelsministerCars har det under den gångna natten fattats etl beslut i FN:sgeneralförsamling om att gå till säkerhetsrådet och begära alt ekonomiskasanklioner skall vidtas mot . Den direkta anledningen är Sydafrikasolagliga annektering av , och avsikten är naturligtvis att tvinga framett erkännande av fullständiga självständighet. Det var,som handelsminister har nämnt, en mycket stor majoritet som fattade dettabeslut. Hur resolutionen sedan kommeratt behandlas i säkerhetsrådet återståratt se, men mot bakgrund av lidigare beslut kan vi inte heller väntaoss någon större framgång i den församlingen. är emellertid ytterligare ett bevis på den starka internationellaopinion som finns mot och dess politik, både i och i det egnalandet. Detgår inte på något sätt att skilja Namibiafrågan från Sydafrikafrågan, utan dehör ihop. sade att del inte är lämpligt atl diskutera Namibiaoch tillsammans. Det är en meningslös separering. Oavsett om det ärmänniskor i eller människor i som förtrycks - av samma regim- blir resultatet detsamma. Detär symtomatiskt atl talesman går upp och kämparemot den nu föreslagna lagen, soni äretl första kort steg pä vägen mol svenskainsatser i denna fråga. Det räcker inte, som gör, alt medvackra ord fördöma förtrycket men sedan gå upp och frenetiskt kämpa mol att manöver huvud tagel skall vidta några som helst praktiska eller konkreta åtgärder.Vad ar det för vits med de vackra orden, om man inte är beredd alt göranågonting konkret? Då uppslår den vanliga svenska dubbelmoralen, som i så mångaandra fall. Vi går ul och håller tal, bifaller resolutioner och annat, men såfort det gäller atl göra något verkligt, som kanske skulle medföra ekonomiska uppoffringarför oss, är vi inte beredda att ställa upp och hjälpa lill. Del är en dåligattityd, och det är ganska egendomligt atl och pådelta sätt vill framstå som de verkliga dubbelmoralisierna i detta fall. HandelsniinisterCars sade all förtrycket i har ökat och att det därför ar befogal altlägga fram etl sådani här lagförslag om sanklioner mol . Det iir enganska märklig uppfattning. Förtrycket i har inte ökat. För tre årsedan, när jag första gången var uppe i kammaren och lalade i denna fråga,påstods del sannna sak. Man hänvisade då lill den Förbudmot investeringar i och händelse - en massaker avden svarta befolkningen - som hade inträffat i . Jag påpekade då au detredan 1960 ägde rum en stor massaker i Sharpeville. Del har också inträffatmånga andra liknande händelser. Förtrycket har varil myckel, myckethårt. Alt den internationella opinionen och även opinionen här i intehar observerat della aren hell annan sak. Människor har dödals ochtagits ut lill arbetsläger. De har på grund av passlagarna kunnat arresterasoch användas som billig arbetskraft ål de vila farmarna osv. har pågåttsedan 1950-lalel. Del som har hänt och som även handelsministern nämner inästa andetag är alt opinionstrycket har ökat - del svenska såväl .som detinternationella. Men förtrycket är delsamma. Del enda ny a är en senkommenrättelse här i hos vissa. Jag är glad för alt folkpartiregeringen ochhandelsministern nu har kommit in pä den här linjen. Vi har alltid hävdat den. Detfinns, herr talman, således starka skäl - för all återvända lill den i nattantagna resolutionen i FN - för en lagstiftning moi svenska förelags ekonomiskaengagemang i , som vi kommer all fatta beslul om här om en litenstund. Vpkhar länge begärt alt skall la ell eget initiativ i denna fråga, menvåra krav har alllid avvisats. Det ger mig anledning ail säga ell par ord omdet sätt på vilket utrikesutskottet behandlar våra motioner. Vi har i åratalhaft motioner i den här frågan, men våra krav har alltid avvisats. När vi nuäntligen har kommit sä långt att våra krav har rönt en viss framgång avstyrksändå våra motioner från med motiveringen atl de är tillgodosedda ochdärför inte påfordrar någon åtgärd från utskottels och sida. Del kanvara roligt för utrikesutskottet au se lill au alltid få någon förevändning föralt avstyrka vpk:s motioner, t. o. m. när våra krav till vissa delar bifallits.Vi i vpk unnarer gärna den glädjen, närvi ändå har föll en viss framgång isakfrågan. Men della är bara bönan. Del är ännu lång väg kvar innan påtryckningarnamol bäde frän svenskt och frän annat håll har nätt den omfattning somrasistregimen där förtjänar. Delhar här talats om principer. Del är klart all principiellt är delta ell viktigtlagförslag. Del innebär vad vi i vpk länge krävt. Det är meningsfullt attSverige vidtar egna unilaterala initiativ-atl vidtar egna åtgärder utanatl vänta på atl andra skall gå före och utan atl hänvisa till FN. Det är klartatt delta är en förändring. Och det är, som sagt, glädjande au folkpartiregeringengenom handelsministerCarstalarväldigi varmt för lagförslaget och menarait delär myckel viktigt att vi gör denna markering, att den kommer att få betydelseförden internationella opinionen, au vi kommeratt bli föregångare och alt dennaåtgärd kommer all stärka de förtrycktas kamp. Detta är vpk:s gamlaståndpunkter, och jag hälsar med tillfredsställelse alt regeringen också harkommit fram lill den kloka uppfattningen. Närdel sedan gäller den föreslagna lagen har vi riktat stark kritik mot den. Denär ett första steg, men del ar långt ifrån tillräckligt. Jag kan hålla medAllan , när han säger att lagen rent ekonomiskl kanske inte kommer aufå så slor betydelse annal än som en markering. För det första riktar siglagen enbart mot Juridiska personer, förelag. Enskildaskapilalöverflytlningar berörs inte av den. Fördet andra omfattar lagen endast nyinvesteringar, vilket innebär atlersättningsinvesteringar i redan befintliga företag föratt hålla i gång driftenär fullt tillåtna. Fördet tredje finns det Ju en dispensklausul i lagen som gör att lagennaturligtvis kan kringgås på många olika sätt. Lagförslagetsyftar ju till, vilket också sägs i proposiiionen och i utskottsbetänkandet,att underlätta för de svenska företagen att vara kvar i landet pä sparlåga, somdet ullrycks. Det är något som vi är väldigt kritiska mot. Vi häri vårtlagförslag krävt en myckel långtgående bojkollaktion, som skulle rikta sig intebara mol investeringarav olika slag utan mol alla handelsförbindelser-överföringar av teknologi och även flygtrafik och sjöfart mellan ochSverige. Det är också elt krav som har brett stöd, både här i ochinternationellt - framför allt naturligtvis bland den svarta befolkningen iSydafrika. Viharockså i värt lagförslag krävt att lagen skall omfatta även enskilda och inteenbart Juridiska personer. Dispensparagrafenanser vi kan få finnas kvar. Men om del skall ges dispens, då skall det gällahandelsätgärder eller andra åtgärder .som stödjer oppositionen i ,dvs. , ANC, den fria fackföreningsorganisationenSACTU eller befrielserörelsen i , SWAPO. Om man kan stödja dem genom atttillåta vissa sådana här transaktioner tycker vi att det kan vara bra med endispensmöjlighet - men inte i övriga fall. Delfinns en annan viktig synpunkt i det här sammanhanget som gäller de svenskaföretagen i . Den har också berörts här lidigare. Det gällerSydafrikas mililarisering, den oerhört starka uppbyggnad av den sydafrikanskakrigsmakten som pågått och som accelererat mer än på många andrahåll i världen under de senasle åren. Det har talats om det vapenembargo somkom lill för tvä är sedan-som säkerhetsrådet gått med på och som vinaturligtvis ställt upp pä. Och det är självfallet bra. MenJusl den etablering av företag i som sker underlättar för densydafrikanska regimen att kringgå vapenembargot. Det gäller sädana förelag somSKF, som är livsviktiga för en krigsmaterielinduslri. Jag vill här hänvisa hörnarlikel i Dagens Ny heter , ochjag skall be att få citera urden: "Låtoss titta på svenska SKF t. ex., som är huvudsakligatillverkare av kullager. Företaget etablerades på direkl inbjudan av den vitaregimen. Trots atl SKF var landets enda lagerfubrik, gick tillverkningen förslmed förlust. Företaget vände sig då till den syd;'.frikanska regeringen och badom hjälp. Genast infördes totalt importförbud på de produkter som SKFtillverkade. Man fick också rätt atl importera svenskt stål till lagrentullfriit. Företaget hade därmed en helt skyddad ställning i landet. Förklaringenligger nära lill hands. 1 det sydafrikanska '"() uttalades: SKF är av myckel siort siraiegiskl värde förSydafrika. Förbudmot investeringar i och Förbudmot investeringar i och Fleraledamöter i den svenska 'Sydafrikauiredningen' har kommenterat det häruttalandet. Man har ansett det som högsl troligt all SKF tillverkarprodukter som används i den sydafrikanska arméns fordon. Del vill säga i denjättelika krigsindustrin. Trotsdetta har man låtit bli att undersöka frågan närmare. Med tanke på FN:svapenembargo, och följderna därav, är detta pä intet sätt försvarbart: Baraen vecka efter del alt FN:s resolution om elt bindande vapenembargo motSydafrika antagits kom reaktionen från Vorsterregi-men.Ekonomiminister förklarade att en krigstidslagstiftning skulleträda i kraft. Med hänvisning till den s k National Supplies Procure-ment Aclkan regimen nu tvinga företagen atl tillverka och leverera specificeradeprodukter. Lagen gäller ocksä de utländska företagen. Molen sådan lagsiiftning står sig etl svenskt nyinvesieringssiopp slätt. Förelagenkan obehindrat hjälpa regimen all kringgå FN-embargot. De dras in i det direktaförsvaret av apartheidsysiemel." Denhär synpunkten gäller naturligtvis inte enbart SKF. Den gäller också andra avde stora svenska industriföretagen som har verksamhet i och som allaär viktiga för en krigsmaterielproduktion. Dem kommer man som sagt inte åtgenom den nu föreslagna lagen, utan det fordrasen skärpning och en myckel merlångtgående bojkott som omfattar fler områden än denna lag berör. Jag underlåter alt yrka bifall till de motioner som vi skrev förra äreloch som så alt säga indirekt har biträtts, dock utan all ulrikesutskottetvelat säga del. Jag vill däremot yrka bifall lill vpk-molionen 590, yrkandei 5,och motionen 2680. talade om atl förtrycket i inte har vuxitutan ständigt har befunnit sig på ungefär samma nivå. I och för sig kanske detinle är sä centralt, eftersom förtrycket alltid har varit mycket hårt. Men Jaglycker ändå all det är en riklig bild att beskriva förtrycket såsom alltstarkare. Hemlandspoliliken t. ex. ärju elt aktuellt inslag i detla förtryck. Irunda tal har redan 2 miljoner människor flyttals om i landet, och 2 miljonermänniskor står i begrepp att flyttas. Deingripanden som från sydafrikanska regeringens sida sker mot de svartasorganisationer och mol deras ledare skärps allt kraftigare. Avrättningarna avafrikanska ledare blir allt oftare förekommande. Nog tycker jag ändå atl mankan säga med rätta, dess värre, att förtrycket i har hårdnat. Jagvet inte vem som har upphovsrätten till den svenska opinionsbildningen motaparlheidpolitiken i . Utan alt polemisera mot påden punkten kan Jag bara för egen del säga att en av de faktorer som gjorde altJag gick in i liberala sludentförbu ndet på 1950-lalet och senare arbetade fördetta i ungdomsorganisationers landsråd varjusl dessa organisationersmycket slarka avståndstaganden från aparlheidregimen i . (vpk)kort genmäle: Det kan sä vara atl frågan om hur stort förtrycket har varil då ellernu inte är den primära frågan. Men jag lycker ändå att det är ell ganska dåligtskäl att säga au vi nu här inpå måste vidta åtgärder därför altförtrycket har skärpts. Hemlandspolilikenhar pågått långt lidigare. Förflyttningar av de svarta i har skettlångt tidigare. Det har satts i system au den manliga delen av befolkningen harskickals till arbetsplatser långt ifrån sina hemorter. De har levt ett mereller mindre fängelseliknande liv, t. ex. i de stora gruvdistrikten. De har iåratal fält vistas borta från sina familjer. Jagtycker fortfarande atl det är elt dåligt argument au säga au vi nu skall vidlaålgärder bara för att förtrycket har skärpts. Jag vidhåller vad jag sadetidigare. All det nu tydligen harblivit inne au vidtäåtgärder och agera i dennafråga beror på atl den internationella opinionen och opinionen i harskärpts och det börjar bli politiskt omöjligt all stå emot den. Det voreäriigare au erkänna au sä är fallel i stället för att tala om att förtryckethar skärpts. Förbudmot investeringar i och Det råder inget tvivel om alt apartheidregimen i är dödsdömd.Den kommer atl försvinna. Det kan ta läng lid. Det kan ta mycket läng tid, menden kommer att försvinna, hell enkell därför att det är omöjligt atl enförtryckarregim, som på del sättet förvandlar majoriteten av folket tillutlänningar i sitt eget land och som på det sättet brännmärker människor frånfödelsen och förföljer dem i allt vad de företar sig, skulle kunnafortleva i del långa loppet. Fråganär alltså inte om apartheidregimen skall försvinna utan hur del skall ske ochnär del skall ske. I industriländerna har man länge hyst förhoppningen atlförändringarna skall komma gradvis, alt övergången skall bli mjuk, att detskall räcka med övertalning och milda påtryckningar för atl fö förändringar ochförbättringar till stånd. Delär en illusionspolitik som knappast har någon annan förklaring än all den stämtsä väl med samma västliga industriländers egna innersta inlressen, i varje fallderas kortsiktiga inlressen. Verkligheten har dementerat dennaillusionspolitik, och vad vi upplevt är i stället alt förtrycket gradvis harskärpts och hårdnat med ibland dramatiska händelser som har trappat uppmotsättningarna, såsom Sharpeville 1960, såsom 1976. har ocksä myckel länge haft klart för sig atl det inte gårmed den mjuka linjen, att det är nödvändigt att isolera , all det ärnödvändigt au sälta in effektiva internationella åtgärder föratt utifrån biståde svarta i deras ansträngningar att befria sig. Besluten i FN i det ämnet ochvalet av strategi går tillbaka så pass långt som till 1962. Sedan har deupprepats generalförsamling efter generalförsamling, år efter är. Delhar funnits en kärna av motståndare. Det är framför allt de stora västligaindustriländerna, samma länder som sitter med vetorätt i säkerhetsrådet - ,, . De har fortfarande inte givit upp Förbudmot investeringar i och motståndet mot kraven påisolering av och effektiva sanktioner mol landei. Menderas motstånd mol denna FN-straiegi har blivit alltmera skamset. Ett bevis förden saken nämnde handelsministern i sitt anförande, när han påminde om besluteti går, där generalförsamlingen med 118 röster mol O rekommenderadesäkerhetsrådet att besluta om sanktioner mot med anledning av dessNamibiapoliiik. Del betyder atl inle ens , eller stod uppför den övertygelse som de förfäktar i säkerhetsrådet. Dehär förmodligen -Jaggissar det, för Jag har inte sett protokollen-lagt ner sina röster. Det harhänt tidigare. Detär en uppgiveisens politik som delta ändå är etl tecken på. Samlidigl som manbiler sig fast vid sina egna näraliggande kortsiktiga inlressen, somman är rädd om sina strategiska inlressen i som har atl göra medsjöfarten runt Kap, samlidigl som man är rädd om sina storaindustriinvesteringar i , som man är rädd om tillgången tillde råvarurikedomar som har, känner man nu ändå au förändringens vindpå allvar har bonat blåsa. Delfinr.s tecken i väridspoliiiken som visar på atl man i västländerna, även LJSA,börjar inse atl det här uppehållande försvaret för västliga intressen, auulnyllja eller hota med vetorätten för all bromsa isoleringen och sanklioner-na,är en ganska dyrbar polilik som kan kosta västvärlden oerhört mycket. Resultatetav detta uppehållande försvar, av detla nej-sägande till allt vad sanklionerheter, kan bli all man kastar del svarta - många av de staterna i varjefall - i armarna på . Resultatet kan bli en radikalisering av enty p som åtminstone skulle lycka rätt illa om. Och tar befrielsen iSydafrika myckel, myckel lång lid, blir den mycket, myckel blodig, så kan vivara säkra på alt den regim som därefter följer kommer all bli sä myckelhärdare, radikalare och aniiväsiligare. Dettaär någonting som man kanske sent omsider bonar besinna i väst, och det lederlill vissa förhoppningar om alt motståndet i säkerhetsrådet mol effektivaaktioner successivt skall minska. Det finns vissa tecken på del. Det har påsenare tid gjorts vissa framsteg även i säkerhetsrådet. Eu nämndes tidigare häri debatten: beslutet om vapenembargo närdet gällerSydafrika. En rekommendationfrån 1960-talel förvandlades för inle så länge sedan till ett bindande beslulav säkerhetsrådet om förbud atl exportera vapen till . Det kan länkasatl vi kan få se också vissa beslut på investeringsområdet, som vinärmast diskuterar . Detär mot denna bakgrund vi skall se den proposilion som vi debatterar har i dag.Sverige har i FN sedan mänga år gett isoleringsstraiegin sitt stöd. harsedan många år pläderat för att FN skall användas som insirumeni för kraftfullapåtryckningar på och effektiva ekonomiska sanktioner. harockså ansett att vi inte med någon formell tolkning av FN-sladgan skall säga,atl i avbidan på all motståndet i säkerhetsrådet äntligen övervinns gör viingenting. Vi har i stället velal alt skall föregå mednågot av etl exempel, att vi skall visa de svarta atl vi menar allvar. Därförhar tre svenska regeringar efter varandra rekommenderat de svenska företagenatt trappa nersina investeringar i såsom etl led i påtryckningarnabåde på och pä säkerhetsrådet all änlligen göra någonting. Tyvärrhar företagen icke brytt sig myckel om vare sig regeringen ellerregeringen eller regeringen , utan fortsatt precis som förut. Desvenska företagen i har frodats och vuxit. De svenska företagen därtycks gå ganska bra, över tiden sett. har omsättningen i desvenska företagen i ökat från 48 miljoner till - 1rand är . -alltså sexär-haranialet anställda vid dessa svenska förelag ökat från 3 600 lill 4 800. Detär djupt beklagligt alt de svenska företagen så fullständigt struntat i atlfölja tre regeringars rekommendationer. Det är djupt beklagligt att de svenskaföretagen inte kan inse det legitima och pä läng sikt vettiga även ur derassynpunkt i alt vi klart och tydligt väljer sida, alt vi bidrar så gott vi kanlill atl öka trycket på regimen i . Men är det nu på det sättet, dä harvi nått den punkt där det är alldeles nödvändigt att handlar. Det färändå finnas någon respekt för riksdag även bland de svenska företagen.Struntar de fullständigt i vad tre regeringar rekommenderar, dä för riksdagenskrida till handling, då är det nödvändigt alt vi i bindande form genomför vadde vägrat att respektera såsom rekommendationer. Detvar mol denna bakgrund som vi socialdemokrater väckte en motiondär vi föreslog alt man skulle införa ett lagstadgat förbud mot kapitalexporttill och ta upp förhandlingar med företagen i syfte alt förmå dem altlämna klara utfästelser all inte öka sina investeringar i utantvärtom begränsa dem. Detta ledde -till viss förvåning-till ell (otaltenhälligt riksdagsbeslut som följde huvudlinjerna i den socialdemokratiskamotionen, och vi var lyckliga för det. Del har gjorts en ulredning, och den har varil på remiss.Det inträffade etl regeringsskifte, och en ny regering har tagit hand om ärendet.Vi härmed någon liten försening-men det är ingenling att klaga över -fält en proposilion pä bord som vi kan behandla. Det är med glädjejag kan säga att vi från socialdemokratiskt häll i alll väsentligt är nöjda medden propositionen. Den följer också de linjer som vi drog upp -med ellundanlag. Den ursprungliga tanken - att ha ett kapitalexporiförbud kompletteratmed utfästelser av företagen om atl frivilligt begränsa sina investeringar -har nämligen inte kunnat fullföljas. Det har ägt rum överläggningar medföretagen. fick i uppdrag av dåvarande handelsministern förhandla med företagen. Därav kom platt intet. ,som Jag själv var ledamot av, log upp förhandlingar med företagen. Därav komplatt intet. har också haft förhandlingar med företagenoch försökt förmå dem alt acceptera tanken på au frivilligt begränsa sinainvesteringar i . Nej, det ville de icke. Därför står vi nu med enlagsiiftning som i och försig är mer Förbudmot investeringar i och Förbudmot i tive-sferingar i och vidsträckt och merbyråkratisk än vi skulle önska. Men del har ändå öppnats en sista chans förnäringslivel, om del sä vill, au ångra sig, att ta sill förnuft lill fånga ochnu rätta sig efter den lag som beslutas - i så smidiga former som möjligt. förslag som ligger på bord ges företagen en chans atl skötaersältningsinvesteringarna i på egen hand i stort seu, underförutsättning atl de före lagens ikraftträdande lämnar en utfästelse om att deinte skall expandera sin verksamhet. Kontrollen får i stället komma iefterhand; man får se hur företagen utvecklar sig.