prot · G209162 · 1978-12-31 00:00:00 — fjj ij vad som menas därmed: ökade ansträngningar för all fö folk att flytiai stället förattmanskapararbeleideområdensom har för fåjobb. Men inte löser man på del sättetproblemet med den fulla sysselsättningen. Det slora problemet är atlinduslrisysselsätlningen är för låg och all Jobben inte räcker. Där liggerkärnproblemet, och det löser man inle genom s. k. rörlighelsfrämjande ålgärder. Vifick ocksä höra alt marknadskrafterna skall avgöra produktionens inriktning.Ja, så har del fungerat, med det resultat som vi ser runt omkring oss.Marknadskrafternas fria spel är elt spel med människor och regioner, etl spelsom avgör om regioner skall leva eller dö, om folk skall fåjobb eller kastas ini arbeislöshelskön. Vitror pade fria marknadskrafterna,sade industriministern och läl som ensalvelsefull missionspastor av gamla stammen. Men allt färre vanliga människo'tror på del välsignelsebringande i marknadskrafternas fria spel. Tvärtom anserfler och fler atl induslriulvecklingen mäste styras utifrån samhällets och dearbetandes behov och inte utifrån vad som för stunden ger högsta profit åtbolag och aktieägare. IndustriministerHuss framhöll också all skillnaden mellan regeringen och socialdemokratin äralt socialdemokratin vill ha planhushållning. Ja, om del vore så väl, frestasman atl utbrista. Socialdemokratin regerade i över 40 är och slog vakl om de s.k. marknadskrafterna. Den motion och de reservationer som behandlas läggerinte ul kursen för några avgörande ingrepp i ägandet eller styrningen avindustrin och innebär långt ifrån någon planhushållning. Debattensinledning präglades ocksä av elt mindre slagsmål om vilket av de framlagdadokumenten som är torftigast: propositionen, s-motionen eller reservalionerna.Jag lycker att alltihop är skräp. Torftighelen och frånvaron av nytänkande påindustripolitikens område präglar samtliga aktstycken. Detsista sade innan han avslutade sitt senasle inlägg var attStålverk 80 var ett slag mot . Det drabbade norrbottningarna. Men delsom drabbade norrbottningarna var atl , den övriga borgerlighetenoch den svenska storfinansen i skön förening torpederade projektet 80.Det drabbade och . Jagvill också göra några reflexioner med anledning av den deball som har förts från socialdemokratiskt häll. Man kan inle göra del rikiigi sä enkell som en del företrädare för förra regeringspartiet, och t. ex., gör det. Pä den kanten har man Ju nu hamnat i en situation, där man ungefär såsom kan två sina händer och säga: Titta hur del gick när vi fick en borgerlig regering. Den måste väck så att vi kan återgå till del gamla socialdemokratiska regerandet. 110 Del är naturligtvis sam all del borgerligamaktövertagandet har förstärkt denkapitalistiska krisens verkningar fördel arbetande folkel, men krisen var påväg därför att den är en kapitalistisk kris. Den hade kommit också om densocialdemokratiska regeringen hade suttit kvar. Jag är helt på del klara medall de borgeriiga måste vräkas från taburetterna, men inte för att man skallåtergå till det lidigare slappa administrerandet av det kapitalistiskasamhällel. En ny polilik måsle handla om maklen över samt ägandet ochstyrningen av det kapital som skapas av svensk arbetarklass. Delta kapital fårinte slyras av de kapiialägande. Varkenproposiiionen eller näringsutskotieis betänkande nr 59 som vi nu behandlarinnehåller några riktlinjer för en ny industripolitik. Man föreslär ingaåtgärder som innebäratt induslrisysselsätlningen ökar. Del finns ingen plan förhur eftersatta områden i vårt land skall industrialiseras eller för hur denfulla sysselsättningen skall kunna garanteras. I sådana krisområden somNorrbotten, och finner man föga tröst ide framlagdaförslagen. Mendet är klart att det händer saker närdet gäller svensk industri. Det sker påetl sätt som framför allt drabbar arbetarklassen. DagensNyheter skrev följande: "Uppskattningsvis en miljon människorhar under den här lågkonjunkturen utsalls för mer eller mindre genomgripandeförändringar av sill arbetsliv." "En miljon människor" innebärall var femle person direkl har berörts av de sloraproblemen på arbetsmarknaden, brislen pä arbele och följderna av atl svensktkapital fortfarande styr och bestämmer inom svenskt näringsliv, att manfortfarande har kvar rätten att bestämma om svenskt kapital skall investerasutomlands eller pä hemmaplan - i , . eller istället för i eller i andra undersysselsalla delar av vårt land. Ionsdagslidningarna kunde man läsa atl den sammanlagda vinsten förde svenskastorföretagen blev större än vänlat. Totalt fick de 220 störstakoncernerna i vinst. Men inte har de pengarna använts ellerinvesterats så att del kunnai skapas fler Jobb. Resurserna har använts föraktieutdelningar och i stor utsträckning plöjts ner utomlands. räknar man med att ca 250 000 människor går arbetslösa eller deltar i s. k.arbetsmarknadsutbildning. Lika många människor förtidspensioneras. Man vågarutan tvekan hävda alt en stor del av de förtidspensionerade skulle ha varitvilliga att Jobba om de haft den möjligheten. Viljan alt förtidspensionerafolk har blivit alltmer framträdande som ell hjälplöst säu att försöka döljaarbeislöshetskrisen. Den sluisaisen drar man logiski när man ser au antaletförtidspensionerade också är störst i de län där arbetslösheten är värst. 1Norrbotten var vid årets ingång 10 247 personer förtidspensionerade. Detinnebär 6 96 av åldersgrupperna . Var tredje norrbottning i åldrarna60-64 år är alltså förtidspensionerad. har 20 000förtidspensionerade, vilkei innebär av befolk- åldersgrupperna är var fjärde ningen i åldrarna . 1 göteborgare förtidspensionerad. Industripolitiken, IV. Industripolitiken,m. För landets ungdom ar situationen påarbetsmarknaden väldigl besvärlig. Sammanlaget räknar man med att del finns 730000-800 000 människorsom berövats rätten till arbete. Vi karakteriserar det someu broil mol de mänskliga rättigheterna, som förbundit sig alt leva upplill. Arbetslöshetenhar ocksä utnyttjais mol dem som är kvar i arbeiei lill alt undergrävareallönerna och sänka den sociala standarden. I hela den kapitalistiska väridenutnyttjar monopolkapitalet situationen på samma sätt som i värt land lill altattackera de arbetandes livsvillkor. Den cykliska kris som kapitalismenbefinner sig i har nått sin bollen. Hur slor och hur omfattande uppgångenkommer all bli är del svårt atl säga. Men det är förmodligen riktigt alt, somden borgerliga regeringen säger, ekonomin är på uppåtgående. Företagens vinsterstyrker det påslåendet. kan vi också konstatera atl den strukturellakrisen fortsätter. Om monopolkapitalet får styra kommer det atl fortsälta attskapa arbetslöshet av ännu större dimensioner i vårt land. Detär lätt alt påvisa hur allvarliga effekterna av samspelet mellan monopolen ochderas borgerliga regering är, hur allvarliga konsekvenser del föll för de sexlunga branscherna: malm, stål, varv, rederi, skog och teko, där skattemedelanvänds för en anpassning lill monopolens och EG:s krav, vilket inneburit färreJobb i och fler inom EG:s murar. Vikan tydligl märka de förändringar från varuexport till kapitalexport som ärkännetecknande för värt stadium. Produktionen ändrar karaktär på grund av enmycket snabb internationalisering. arbetsfördelningar sätts ur spel,obalans mellan export och import blir ell av resultaten. Sverigehåller i stor utsträckning och i snabb lakl på alt föriora sin position somindustriland. De möjligheter som den långvariga industriella kulluren borde halagt grund till när det gäller atl hävda sig pä den internationella marknadenförsitts. Under de tre senasle åren har minskat antaletindustriarbetare med 154 000. har den kommunala och statliga sektornökat med 156 000 platser. Vivet naturligtvis atl det flnns behov av att bygga bort mängder aveftersläpningar på den samhälleliga sektorn. Det handlar om barn- ochäldreomsorg, akutvård och långvård, det handlar om brister på skolans områdeoch ålgärder föratt ge fritiden etl rikare innehåll. Det krävs ålgärder för altmöta den alltmer destruktiva kommersiella nöjesindustrin. Menavgörande måste vara att del inte går att acceptera att antaletarbelstillföllen inom industrisektorn fortsätter att minska, för det är Ju detsom sker. Det krävs en industriell utveckling, att de stora rikedomarna avnaturtillgångar som finns inom landet exploateras och förädlas inom landei. sådan utveckling kan bara uppnäs genom hård kamp mot de sloramultinationella och nationella företagen. Och det är dessa förelag som väl harinsett vilka nya vapen de förfogar över genom internationaliseringen avkapitalel. Man söker på olika sätt ställa arbetarklass mot arbetarklass, skapamotsättningar mellan i-ländernas arbetarklass och de arbetande i länder som harkortare industritraditioner. De Slora multinationella bolagen har utvecklatsmycket snabbi. FN-experter studerade i början av 1970-lalet dessa företagsverksamhet och fann att 650 multinationella bolag, som tillsammanskontrollerade en tredjedel av den kapitalistiska världensbruttonationalprodukt, svarade för hälften av det inlernaiionella varuutbytet,av de privata forskningsutgifterna och av utlandsinvesteringarna.Undersökningen visade också atl dessa förelag utvecklar sin verksamhet 50 %snabbare än kapitalistisk produktion i övrigt. Delär i denna sin egenskap av maktfaktor som man kan använda utlandsoperaiionersom ell verktyg för atl pressa ner löner och standard i länder med relativthögt löneläge. Det är i linje med delta som kapitalets folk av och lill iskilda sammanhang hävdar att lönekostnadslägel måste pressas ned här i landeiför att vi industriellt skall kunna konkurrera. Denna argumentation kommer attfortsätta trots alt siffror visar atl lönekostnader ligger betydligtlägre än flera länders i . Menvisst kan de slora företagen tjäna på atl föriägga sin verksamhet i andraländer. 1 t. ex. Sydafrikanska republiken tvingas en färgad arbeta fören tiondel av den lön som tillfaller en vil arbetare. I Sydafrikanskarepubliken finns etl 60-ial svenska förelag, som utnyttjar möjligheten till denråaste utsugning. Härhemma påstår företagen att deras slora investeringar i andra länder syftar tillatt skapa jobb inom landet. LO gjorde en undersökning av de största svenskamulliförelagen. Man fann alt i dessa företag fanns av det totalaantalet anställda utomlands i svenskägda företag. Underhela var antalet anställda i oförändrat. I utlandetökade samma företag antalet anställda med 140 000. dä krisengjorde sig hårt påmind, nämligen 1973-1977, minskade företagen antaletanställda i med 10 000 personer men ökade utomlands med 34 000personer. , som 1963 hade 76 96 av sina anställdautomlands, hade 1977 utomlands. Svenskaföretag expanderar alltså, men inle i . Svensk arbetarklass mäste medkraft kräva att svenskt kapital las hem, atl det används för alt bygga uppindustrin i vårt eget land och för att utveckla nya produkter och forskning. Nyligenfick ledamöter i sina fack en fiott skrift med . SAF går ut i reklamkampanjer med mottot Sätt fart på . Iandra sammanhang försöker man inbilla svenska folket att problemet medarbetslösheten är fiktivt -alt människor inte vill Jobba, alt ungdomar är lata,att ungdomar hellre går och driver än tar ett hyggligt Jobb, alt vi är förfantasilösa osv. Alltdetta har lill syfte att dölja den avgörande orsaken till atl vi har enrekordhög arbetslöshet. Man talar inte om att de uteblivna investeringarnaberor pä atl de kapiialägande inte anser det tillräckligt lönsamt att inveslerai , alt Säo i har blivit "tredje industristad".Det är ju därför som delegationer från och Industripolitiken,m. 8 protokoll 1978/79:162-163 Industripolitiken, IV. Handelskammarehar åkt runt i och och letat efter lämpliga platser allstarta industriproduktion på. 1tidningen läste Jag en artikel av , lidigarebudgetchef i , som påvisade all aktieägarna mjölkarföretagen på kapital. tog man ul 7,5 miljarder kronorur de börsnoterade företagen lill aktieutdelningar, medan man under samma tidtillförde förelagen bara 1,9 miljarder i form av nyemissioner. Jagböriade med atl säga att den sammanlagda vinsten för de största koncernernablev 7 miljarder föregående år. Bäsl gick del för bankerna, som ökade sinavinster i genomsnitt. Hur mycket av de vinsterna kommer alt delas uttill aktieägarna? Hur mycket kommer alt användas för atl skapa nya Jobb iSverige? Del vet ingen. Del bestämmer inle samhället, och .så länge somenskilda kapitalgrupper avgör investeringarnas storlek liksomproduktionsuppläggning och lokalisering är der också samma kapitalgrupper sombestämmer om folk skall ha arbele eller om de skall gå arbetslösa. Deltaär ovärdigt och har ingenting med demokrati att göra. Au "sätta fart päSverige", atl ulveckla industrin, är en samhällsangelägenhet och enhuvudfråga för svensk arbetarklass. Det handlar ytterst om makten och ägandet,men den principiella gmndfrägan har ingen plats vare sig i proposiiionens ellerbetänkandets resonemang och förslag. Sverigemåsie försvaras som industriland. Man måste få slut på den industriellanedrustning som sker på olika områden. Arbetarklassen måste gå tillmotoffensiv för atl försvara sin standard, men också för atl försvara sinaarbetsplatser. Manmäste bryta upp monopolens och storkapitalets avgörande maktställning påekonomins område. Man måste tvinga fram nationalisering av viktiganyckelinduslrier och gå in för en industrialiseringsplan som i slor utsträckningbygger pä samhällets akiiva insaiser för att skapa nya industrier. Dentypen av industripolitik lyser med sin frånvaro i riksdagsmajoriteienslankevärid, men pä sikt, herr lalman, utgör den den enda möjliga vägen föratttillvarata della lands rika resurser och för alt trygga jobben. Förslevice talmannen tillkännagav alt anslag utfärdals om sammanträdels fortsättandekl. har behovet av en aktiv induslripolilik framträtt med så stortydlighet som . Tiden är verkligen ule för dem som närmast förefallit viljatänka bort industrisamhället med dess problem och med dess möjligheler. I etlprogressivt men mänskligt organiserat och i alla led demokratiskt styrtindustrisamhälle ligger så långt som kan överblickas grunden lill framtidavälfärd. Tyvärrhar denna grundval sviklat på många håll . Jag representerar ettlän som verkligen har fött slå ute i snålblåsten. än6 300 Jobb har försvunnit pä bara i . Av delta bortfall svararindustrin för 4 000 jobb. Kommunalmännen har gjort vad de har kunnai för altparera förlusterna genom atl så långt lag och möjligheter tillåtit stödja detlokala näringslivel, genom alt bygga ut den gemensamma sektorn och genom att vidtasärskilda åtgärder, främst riktade mot ungdomsarbetslösheten. Men kommunernasmöjligheter är ju begränsade, nar den industriella basen sviktar ochgrundstenar faller bort. Detmåsle bli ny fan på industrin, och eftersom den direkta industripolitiken ären statlig uppgift måste statsmakterna hjälpa till. Vägar har anvisats isocialdemokratiska motioner lill årets . Bakomen av de motioner som kammaren har att ta slällning till vid behandlingen avföreliggande belänkande från näringsutskotlet står Sörmlandssocialdemokratiska riksdagsrepresentanter. Underden socialdemokratiska regeringstiden gjordes en del lovvärda insatser medsikte på att avhjälpa en del problem som dä anmälde sig. a. tillsattes enrnetallmanufakturuiredning. De åtgärder som den gav upphov till har gett flerapositiva resultat. Men på senare är har inte arbeiei med utredningens förslagfullföljts så kon.sekvent och målinriktat som avsetts och varil önskvärt ochmöjligt. Att det behövs offensiva ålgärder framgår inle minst av attindustristaden har förlorat 2 000 arbetstillfällen inom industrinunder . Vihar framhållit i vår motion att de s. k. delbranschsludierna inomverkstadsindustrin måste följas upp med särskilda åtgärder och inte fårinskränkas till att vara en enbart utredande verksamhet. Man kanju inle barautreda. Det måsle uträttas något ocksä. Ur etl regeringsutlalande har vi lästut atl del bara skulle bli tal om utredning. tar vi fasta på all utskottetenhälligt ullalat alt den åsyftade utredningsverksamheten skall kunna leda framlill direkta statliga stödåtgärderom så skulle visa sig befogat. Självfalletförordar vi inte under några som helst omständigheter elt villkorslöst stödtill privat industri. Branschinsaiser av vad slag de vara må måste ingå i etlsamordnat mönster och ha gemensamma samhällsintressen som mål. Undernågra år kunde en framgångsrik maskinindustri, representerad av BM iEskilstuna, uppväga nedgången inom annan industri i kommunen. Men är detfara på färde även inom denna bärande enhet. Volvoledningen är i färd med allinleda ett samarbete med av flnska staten ägda Valmet, som skulle innebära atliraklortillverkningen gick ur landet med bortfall av tusentaletarbetstillfällen som ett av resultaten. En annan följd av förlusten av ensvensk traklortillverkning skulle bli en försvagad beredskap. Beredskapssynpunkternabeaktas minsann alltid när del gäller åkeriord, som vi har gott om. De beaktasi hög grad när det gäller direkl produktion inom jordbrukssektorn, och vi försöker,fast med svagare stöd frän borgerligt håll, hävda dem inom beklädnadsindustrin.Men beredskapssynpunkter måsle beaktas även på andra områden som är vitala förlandets försörjning. Strukturförändringar som rör traktortillverkningen och kankomma alt Industripolitiken,m. Industripolitiken,m. berövalandet denna måsie enligt vår mening prövas också utifrån beredskapssynpunkler. Utskottetanslutersig här till vår uppfaUning all industriproduktion i för Sverigesberedskap vikliga branscher inte för tillåtas försvinna men tar också inavvägningssynpunklerna. Bedömningen förutsätts göras av regeringen ochansvariga myndigheler på området, i första hand överstyrelsen för ekonomisklförsvar. Som ledamot av kanjag tala om all verket arbetar medfrågan. Tillsammansmed tvä riksdagskamraier var jag inbjuden all della i fackorganisationernas ochkommunens uppvaktning för industriministern i frågan i går. Industriministernficken introduktion i ärendet.och jag förutsätter att han, efter au ha inhämtatytterligare information, kommer att agera med samhällsnyttan som ledstjärna.Det innebär atl regeringen, såväl av beredskapsskäl som av industri- ochsysselsältningspolitiska skäl, lar tag i frågan på ett sådant sätt atlvidareutvecklingen av svensk traktor och iraklortillverkningen vid BM iEskilstuna säkerställs. Tyvärrfinns del sysselsättningsproblem på alla håll och kanter i . Sålundaföriorar kommun mellan 660 och 760 arbetstillfällen. Fram till 1985beräknas behovet av nya arbetstillfällen till 900. Kommunengör slora ansträngningar för atl i någon mån fö elt mera mångsidigt näringslivoch för att möta de sysselsättningsproblem som strukturförändringen inomstålindustrin medfört. Elt betydelsefullt instrument i dessa strävanden ärOxelöinvest. Bolagels ekonomiska resurser är dock klart otillräckliga.Oxelösunds kommun har begärt alt Oxelöinvest skall beviljas 30 miljoner,uppdelat i två etapper, varav 15 miljoner i den första. Visocialdemokrater har slött delta krav pä sysselsätlningssatsning i vårpartimotion, och näringsutskottets s-grupp bar fram det i en reservation närfrågan om vissa investeringar i behandlades . Den borgeriigamajoriteten i ställde sig dock, vilket bilden av voteringstavlanutvisade, lika kallsinnig lill detta välmotiverade krav som regeringen tidigarehade gjort. Här är del bara all se fram emot ljusare tider. Vi kommer igen medkravel, förhoppningsvis i ell för denna lesifråga gynnsammare mandailäge. När vi diskuterar industripolitik har vi bakom oss avsocialdemokratisk s. k. aktiv näringspolilik och ell par är av nödlvungnaborgeriiga brandkårsutryckningar för all rädda företag från konkurs och mildraomställningar. Omalla de stolta socialdemokratiska parollerna , då den akiivanäringspolitiken lanserades, hade infriats, hade inte behövt beviljade många miljarderna lill föriustförelag. Hade de socialdemokratiska teoriernahållit streck borde vi haft etl starkt och blomstrande näringsliv, välruslat för den internationella konkurrensen. Menså är inle fallel. Densocialdemokratiska aktiva näringspolitiken var en politik för tillskapandet av nya statliga organ och nyastatliga bolag. Och på bolagsfronien gick det snart så snett att planering ochnedläggning blev den dominerande uppgiften. För det enskilda näringslivetfortsatte skalle- och kostnadshöjningarna. Nya regler, lagar och förordningarinskränkte alll mer företagens rörelsefrihet. Företagsamheten och företagarnautsattes för en bitvis hätsk kampanj, som ifrågasatte deras samhällsnytta ochärliga strävan. Och så tillkom hotet frånlöntagarfonderna. Sköter sig en företagare rikligt bra, expanderar hans företagöver en viss siorleksgräns, las företaget ifrån honom. Skallet mot förelagarnahar dämpats. I dessa pressade tider behövs de alltför väl. Och socialdemokratinhar t. o. m. tillsatt en grupp, som skall ta handom småföretag och jobba fördem. Det visar pä en ändring i sinnesstämning. Men i alla andra avseenden har socialdemokraternaingenting lärt. Del som enligt socialdemokraterna skall fö fart på värtnäringsliv igen, det som skall trygga vår induslriella framtid, är en statligstrukturfond, det är flera nya statliga utvecklingsbolag, det är statligahandelshus, del är mer pengar till Invesieringsbanken. Del är statliga organoch statliga tjänstemän som skall återge svensk ekonomi dess dynamik. Tror enssocialdemokraterna själva på delta? säger alt socialdemokraterna i dagrepresenterar den nya knappologin. Mottot är: Varhelst du kan göra ettadministrativt ingrepp, gör det! betänkande nr 59 är tyvärr ganska fulltav administrativa ingrepp. har ställt upp på den nya knappologin ochhjälpt socialdemokraterna atl tillskapa inalles sju nya bolag. "Utvecklingsbolag", heter det bestämt, för alt del skall vara riktigtfint, och detär frestande att påminna kammarens ledamöter om det lidigarestatliga utvecklingsbolagets uppgång och föll. Vid den socialdemokratiska partikongressen 1967förklarades det bl. a.: "Etl statligt forsknings- och utvecklingsbolagkommer atl föreläggas riksdag. kommer med säkerhet atl fö enmycket stor betydelse för vår framlida ekonomiska tillväxt och konkurrenskraftoch därmed ocksä för möjligheterna alt lösa de framtida trygghetsproblemen ivärt samhälle." Är det alt vara alltför pessimistisk atl skåda fram emotde rensningsaktio-nersomen dag måste komma iden näringspoliliska byråkrati somtillskapas ? Den svåra och viktiga uppgiften, den som vi alla bordesamlas kring, nämligen att förbättra hela näringslivets arbetsvillkor, atlåterge företagen styrka och utvecklingsmöjligheter i en hårdnandeinternationell konkurrens, den tycker socialdemokratin är ointressant. Så harman ocksä häftigt angripit den ekonomiska politik, förd av trepartiregeringen,som är pä väg alt återge förelagen livsluft och manöverutrymme.Konkurrenskraften för svensk industri har förbättrats. Försäljning, produktionoch lönsamhet ökar. Därmed skapas en grund för atl öka sysselsättningen ochinvesteringarna. Forskningoch utveckling och innovationer, del behöver vi om svenska Industripolitiken, IV. Industripolitiken,m. förelagskall kunna hävda sig på 1980-och 1990-talen-det är a partier ense om.Folkpartiregeringen föreslåren industriell utvecklingsfond på 300 milj. kr.Socialdemokraterna vill därutöver ha en strukturfond och många utvecklingsbolagoch hänger med på halva vägen. Ändå vore del säkerligenändamålsenligare och atl tala mera i klartext, om vi i stället diskuterade densvenska skolans funktionssätt, forskarutbildningen och skattesystemel.Ensamuiredaren i frågan om rätten till arbetstagares uppfinningar har nyligeni en skrivelse till justitieministern fäst uppmärksamheten pä den orimligabeskattningen av uppfinnarersätlningar. Såsom vårt skattesystem är konstrueratuppgår marginalskatten ofta till över 100 96 - alltså renaPomperipossaeffekten. Utredaren påpekar atl ett flertal länder, bl. a.Västtyskland, och , stimulerar uppfinnarverksamhet inomarbetslivet genom förmänliga beskattningsregler för uppfinnarersätlningar.