prot · G209158 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:158 Förhandlingarnaleddes av förste vice talmannen. Forskningoch forskarutbildning m. m. §1 Forskning och forskarutbildning m. m. Fortsattesöveriäggningen om utbildningsutskottets belänkande 1978/ 79:44. Aldrig förut har vi behövt vår forskning och våra forskare så mycketsom . Dettaär en viktig slutsats bl. a. av de analyser av den svenska krisen och desvenska framtidsmöjligheterna som kommit fram under det senaste året.Nödvändigheten av självprövning då fann sig slå inför allvariigasvårigheter atl hävda sig internationellt tvingade oss atl se närmare inle barapå vårt näringslivs konkurrensförmåga ulan på olika samhällsfunktioners rollföratt vidmakthålla och utveckla vårt välstånd. I del sammanhanget har juslkunskapsuppbyggnad och kunskapsförmedling lyfts fram till den centrala funktiondessa frågor förtjänar. Vihar på nyll fåu en påminnelse om atl forskningen är alltför betydelsefull föratt i enskildhet leva sill liv i ett elfenbenstorn. Forskningen förtjänar allvi ställer krav på den. Forskarna har räll all ställa krav pä oss. Vårframtid beror av vår förmåga atl vidga våra kunskaper, alt tillgodogöra ossandras forskningsresultat och atl förmedla kunskap till de sektorer där sådanakunskaper kan komma lill användning. Men denna kunskapscykel är inle starkareän sin svagaste länk. Vi gör ibland alltför slora satsningar på all ta framforskningsresultat och sätter sedan in alltför små resurser för atl föra uldessa forskningsresultat till dem som kan dra nytta därav och lill denallmänhet som forskningen skulle behöva kommunicera bälire med. Forskningsresultatsom kommer endast ett fätal till del och som samlar damm pä bokhyllor eller iarkiv försvarar inte sina kostnader. Till varje forskningsprojekt borde t. ex.höra ett anslutande symposium för "intressenter" i resultatet bådeinom och utom den akademiska världen. Vi måste fl lill stånd en dialog mellanforskaren och forskningsanvändarna. En sådan dialog skulle också ge forskarenchansen all uppleva var samhällets behov är störst och var hans eller hennesinsatser skulle komma lill bäst nytta, samlidigl som vederbörande flr ökademöjligheler att rikta praktikernas uppmärksamhet pä de möjligheler som nyavetenskapliga metoder och landvinningar öppnar. Dendel av de lolala kunskapsresurser värt land behöver som kan skapas inom Sverigeär begränsad, trots all värt land har en internationellt Fotskningoch forskarutbildning m. m. framskjuten plats päforskningsområdet. Därför är alla insatser för alt vi snabbi och på ell riktigtsätt skall kunna tillgodogöra oss forskningsresultat från utlandet väl värdasina kostnader. Ofta kanske vi av missriktade sparsamhetsskäl snålar medpengar, t. ex. lill forskarnas utlandsresor, som vi genomintensifierade förbindelser och internationell samverkan kunde spara storaresurser inom landei. Ivår partimotion pekar vi på viklen av en förstärkning av de internationella forskningskontaklernai en rad avseenden, som alla har det gemensamt alt kostnaderna är myckel små iförhållande till de möjliga resultaten; de stora kostnaderna bärs ju i ställetav de länder som tagit fram de forskningsresultat vi bara behöver tillgodogöraoss. I moiionen lar vi bl. a. upp forskarnas utlandsresor, medverkan iforskningsföreningar och en inventering av våra resurser dä del gällerkunskapsuppbyggnad i fråga om särskilt betydelsefulla regioner ute i världen. Forskningsresultatenoch förmågan till kvalificerad analys kan förmedlas lill det praktiska livet påolika sätt. Etl viktigt sätt atl tillföra samhällel vetenskapligt kunnande äratt ge kunskapsbärarna/forskarna chansen att flytta ut på längre eller kortarelid i praktisk arbete. Enligt vår mening bör delta gälla alla vetenskapsfält,inte bara dem som har betydelse för näringslivet. Påsamma sätt måste det skapas utökade möjligheler för praktiker med akademiskbakgrund atl få ell sabbatsår för all med vetenskapliga metoder bearbeta t. ex.yrkeserfarenheter. Därigenom kan de tillföra forskningen nytt stoff och riktauppmärksamheten på samhälleligt vikliga forskningsuppgifter. Förcenterrörelsen ställer det sig särskilt naturiigt all pä delta sätt ökacirkulationen mellan den vetenskapliga och den praktiska sektorn, atl geforskningen och forskarna den centrala roll de måste ha för att vi skall klaravåra utvecklingsmål och samlidigl ge samhälle och en intresserad allmänhetmöjligheler lill sädana inblickar och engagemang i forskningen som skapar denrätta motivationen för forskarens eget arbete. Denhär proposiiionen har föregåtts av intensivt utredande. Del är därförbra alt vi nu har hunnit så långt all flr la ställning lill ell antalförslag om ökad satsning på forskning och forskarutbildning. Det är ur densynpunkten en efteriängtad proposition både här i huset och ute pä universitetoch högskolor. Mende frågor som tilldrog sig mest intresse och som föranledde de livligastediskussionerna under remissomgången finns inle med i propositionen. De äröverflyttade lill en annan utredning - lärartjänslutredningen. De frågor Jagavser är tjänslekonstruktionen och studiefinansieringen. Dessafrägekomplex är oerhört vikliga för den framlida rekryteringen till forskamtbildningenoch för möjligheterna all bedriva forskning. Sä ur den synpunkten saknasväsentliga delar i årets proposition. Det är därför angeläget altlärartjänslutredningen kan fullfölja sitt arbete inom den aviserade liden. Detkommer ändå att innebära atl del tar ytterligare två är innan kan fattabeslul i dessa för forskningens framlid oerhört centrala frågor. Kringde förslag som läggs fram i propositionen finns del en bred enighet, även omdet finns elt antal reservationer fogade lill betänkandet. Likaså finns del idagen bred enighet om vikten av satsning på forskning på olika sektorer, liksomelt erkännande av alt forskningen under ett antal är sedan 1960-lalel inte fältde resurser som man borde ha fält, för t. ex. tung apparatur och tjänster. Inteminst när det gäller den lunga apparaturen är det nödvändigt med kraftigasatsningar om del skall vara möjligt att hålla nivån pä bl. a. den tekniska,naturvetenskapliga och medicinska forskningen. Låt mig efler denna inledning gå över lill atl kommentera några avcenterns reservationer lill det här betänkandet. Genomhögskolereformen haren decentralisering av högre ulbildning och i viss mänforskning kunnat åstadkommas. Samlidigl har en regional profilering avverksamheten kunnat utformas vid vissa högskolor. Vid högskolan i bedrivsexempelvis smäföretagssiudier med anknytning lill Smålandsindustrin. Isamarbete mellan i och i har man ocksåkommit i gäng med viss forskningsverksamhet. I allmänhet har högskolereformendock inneburit endast en geografisk decentralisering av den grundläggandehögskoleutbildningen, vilket i och för sig är mycket positivt. Forskningoch ulbildning på högskolenivån med den egna regionen som forskningsobjekt äretl angelägel men otillräckligt tillgodosett ändamål. En sådan verksamhetskulle kunna möta elt växande behov av regionalt orienterad kunskap och strävanefler regional identitet. Regionall orienterade studier kan ha en naturligutgångspunkt i humanistiska ämnen som etnologi, konsthistoria och arkeologi menockså gripa in pä det samhällsvetenskapliga området, t. ex. i fråga omekonomisk historia med regional inriktning. En naturlig utgångspunkt för ensådan verksamhet kan vara länsmuseerna. Deras föremålsbeslånd och biblioteks-och dokumentationsresurser utgör här en utmärkt bas. Vimenar alt UHÄ med förtur bör utreda en sådan regional anknytning av högreulbildning och forskning. Ett sådant arbete skall dels ge en kartläggning avvad som redan görs , dels stimulera till ytterligare verksamhet på det härområdet, och del ser vi som något angeläget. annan reservation pekar vi på behovet av all utreda en mellanexamen. Det liggersåväl i den enskildes som i samhällets intresse atl personer med praktiskerfarenhet ges möjlighet atl i en akademisk miljö få systematisera ochanalysera sina erfarenheter från del ena eller andra verksamhetsområdet. Inomnäringsliv och förvaltning ligger ell av hindren för utveckling och ökadarbetstillfredsställelse i alt det erbjuds alltför få tillfällen att lyftablicken över handläggningen av löpande ärenden och analysera mål, medel ocherfarenheter. Praktiker förvärvar genom sill arbete en unik insikt, såväl ifråga om eljest svårtillgängliga fakta som i fråga om de för samhällel mestangelägna frågeställningarna. En brist i vårt nuvarandesyslem är alt vi på många områden saknar en Forskningoch forskarutbildning m. m. Forskningoch fölskarutbildning m. m. fördjupad utbildning övergrundexamensnivän, anpassad för en yrkesverksamhet utanför forskningsområdet.Detla är bl. a. påfallande inom del tekniska området, där personer medhuvudintressen för allmän industriell verksamhet har myckel svårt all vidhögskolan finna lämpliga utbildningar över grundnivån. examensnivå skulle kunna svara mol l-I 1/fördjupningsslu-dier inom ettämnesområde, särskilt med en sådan vetenskaplig inriktning som kan vara tillnytta för kvalificerad yrkesverksamhet utanför högskolan. En sådan mellanexamenskall inte primärt betraktas som elt steg mot doktorsexamen, utan som en alternativ,fördjupad utbildning, ofta inriktad mot en yrkesverksamhet utanförforskningsområdet. Detta skiljer frän de elappavgångar som föresläs ipropositionen. Självfallel kan dock de inhämtade kunskaperna ibland utnyttjasäven av den som önskar avlägga doktorsexamen. Sekretariatetför framtidsstudier föresläs i proposiiionen överfört tillforskningsrådsnämnden. I och för sig kan del finnas motiv för att ge enfortvarig verksamhet av den typ sekretariatet bedriver en mer permanentkaraktär. föreslog all formen skulle ändras till endelegation för framtidsstudier. Det finner vi vara belydligl mer ändamålsenligtän propositionens förslag. har väsentligen andraarbetsuppgifter, och vi finner det inte alls vara förenat med några fördelaratl inordna sekretariatet för framlidsstudier där. Verksamhetens integritet ochdess inriktning pä all göra undersökningar som kan tjäna som långsiktigtunderiag för politiska beslut anser vi tala föratt sekretariatet bör ha en självständigställning. Därför har vi i en reservation begärt all sekretariatet även iframliden skall ha ställning som delegation för framtidsstudier. Iytterligare en reservation tar vi upp försöksverksamhet med utvärdering av denvetenskapliga verksamheten. På den punkten, liksom i några andra frågor, haruiskoltsmajoriieien enbart reagerat på det institutionella mönster som viföreslär. Vad vi har velat fä fram i moiionen är att del är viktigt atl landetsforskning har en hög och jämn nivå. Elt medel för atl nä delta mål kan vara altfä en ordentlig vetenskaplig utvärdering av verksamheten med jämna mellanrum.Detla har vi sagt skall kunna ske genom särskilda vetenskapliga nämnder. Jagkan gärna medge all ordet nämnder kanske var litet olyckligt vall. Tanken var ivarje fall all dessa nämnder t. ex. en gång vartannat eller vart tredje årskulle utvärdera resp. fakultets forskning. En sådan utvärdering skulle kunnavara av stort värde fördel interna arbetet inom institutionen och dessulomunderiätta ställningstaganden för utomstående forskningsstödjande organ. Isådana nämnder skulle kunna ingå representanter för resp. fakultetsämnesområden eller näraliggande ämnen. Ledamöterna borde hämtas både frånuniversitet i och frän utländska lärosäten. Vi föreslär alt man startaren försöksverksamhet på det sätt som föreslås i moiionen med ell tiotalfakulteter för att fä underlag för beslul om verksamhetens slutgiltigautformning. Delhär är etl intressant uppslag, prövat vid flera europeiska universitet med storframgång. Även svenska forskare deltar i sådan utvärderingsverk- Jag beklagar attutskottets majoritet inte velat tillstyrka elt försök. Del hade kunnat ge ossintressanta erfarenheter och ett besked om nivån pä forskningen vid skildafakulteter. Jagvill ocksä notera några punkler där utskottet med anledning av centermoiionergör vikliga markeringar i sitt belänkande. En punkt gäller försöksverksamhetmed näringslivskonlakler för forskare. Där säger utskottet alt direktiven börtolkas så att det inle enbart gäller förelagsanknyining ulan även verksamhet t.ex. inom offentlig förvaltning, inom kultursektorn eller som egenföretagare.Det är bra. FOSAM:s verksamhet har gett sä många positiva effekter atlden möjligt bör utvidgas lill så många olika områden som möjligt. Enannan punkt gäller de lärare som har byggt upp verksamheten vid de gamlauniversitetsfilialerna och som därigenom aldrig blev färdiga med sin egenforskarulbildning. Här förulsälter utskottet atl lärarljänstulredningen lar uppockså denna fråga och kommer med förslag. Ytteriigareen annan punkt gäller kompensation för sjuklön m. m. som betalas ul frånforskningsanslag. Denna fråga har dragits i långbänk i utbildnings- ochbUdgetdeparlementen. säger utskotiet ifrån atl del måste vara möjligt altlösa även denna fråga. Forskarutbildningensmeritvärde är en annan sådan här punkt. Här gör utskottet ell enigtlillkännagivande föratt understryka vilken vikt man lägger vid denna fråga. genomgått en forskarulbildning är i flertalet fall en tillgång i kommandearbetsuppgifter och måsle därför få elt större meritvärde när man söker arbete. Jagvill sluta, herr lalman, med all citera ur föredrag om Framsteginom forskning och teknik 1978 inför IVA:s höglidssamman-iräde. Där säger hanbl. "Ettord återkommer ofta i årets översikt. Det är verbet kunna med avledningarnakunskap och kunnande. I IVA:s projekt talas om kompetens, etl begrepp sominnefattar såväl kunnande som förmåga alt nyttja kunnande. Sverigesindustriella framtid ligger i syslem, produkter och tjänster med ett högtkunskapsinnehåll. Våra mål: ökad välfärd, sociala framsteg samt livskvalitet,kan infrias endast med bälire velande väl utnyttjat. Och därmed menas inte baranaturvetenskaplig och teknisk kunskap och industriell yrkesskicklighet utanäven humaniora och samhällsveiande." Jag yrkar bifall till reservalionerna 1,3,8 och 11 och i övrigt bifalllill utskotlets hemslällan, Forskningoch forskarutbildning m. m. Man talar pä många håll om etl krisläge inom värt universitets- ochhögskoleväsen, inte minst dä del gäller forskningen och forskamtbildningen.Utvecklingen under 1970-ialei vad beträffar l.ex. rekryteringen lillhögskolestudier på 40-poängsnivån och därutöver, som Ju är rekryteringsbasenför forskarulbildning, har varit och är myckel negaliv. -Varningsorden kommerfrån /SR. Forskningoch forskarutbildning m. m. Läggdärtill de senaste uppgifterna från SCB om rekryteringen till högskolestudierav elever från gymnasieskolans siudieförberedande linjer. Endast 20 96 aveleverna frän dessa linjer fortsätter alt studera vid högskola inom ett ärefter gymnasieskolan. Det är en bollennolering för hela 1970-talel. Såmyckel tycks stå utom all diskussion alt del är nödvändigt med en kraftigupprustning av universiteten och högskolorna, bl. a. för atl öka derasdragningskraft på den studieförberedda ungdomen. Är regeringens forskningsprogram,sådant det kommertill uttryck i forskningspropositionen 119, ett steg på vägen? Svaretpä den frågan är både ja och nej. Resurstilldelningen i pengar mätt är inteöverväldigande, men det har sin förklaring i det siatsfinansiella läget, och åldet tycks f n. icke vara mycket att göra. Åandra sidan tas i regeringsförslaget - i anslutning till och på grundval avforskningrådsutredningen och forskarutbildningsutredningen-flera initiativ somkan leda till dels vidgad, dels kvalificerad forskningsverksamhet i landet. Delhälsar vi i moderata samlingspartiet, som kanske mer än någol annat parti harförsökt värna om och även i fortsättningen vill värna om den högreutbildningens och forskningens kvalitativa utveckling, med stor tillfredsställelse.Vid utskottsbehandlingen har vi försökt att bidra till alt skärpa synpunkteroch viljeinriktningar i regeringsförslaget. Låt mig ta ell exempel, somutbildningsministern f ö. var inne pä i sitt anförande. Tillbilden av det negativa utbildningsklimal som tillätits breda ut sig ganskalänge hör även den nedvärdering av akademiska meriter och den uppluckring avformella behörighetskrav som skett. Det lönar sig knappast längre atl ha endoktorsexamen, ens för den som vill bli bibliotekarie på ett vetenskapligtbibliotek. Och vad tjänar del lill - det känner jag väl till -attdoktorera för au bli gymnasielärare? Vimenar all forskningsuibildningens meritvärde måste återges sin betydelse. Detär därför utomordentligt viktigt atl forskamtbildningen flr etl ökat merit- ochbehörighetsvärde inom hela arbetslivet. Vad beträffar statliga och kommunalatjänster bör omedelbara åtgärder kunna vidtas i syfte all åstadkomma detta. Utskottethar för regeringen, som redan sagt, understrukit betydelsenav atl vetenskapliga meriter beaktas i alla personalrekryieringssammanhang.Del är sä au vår forskningsstandard hänger samman med rekryteringen av nyaforskarstuderande. Ettpar regeringsförslag måsle vi ställa oss avvisande till och reservera oss mot. Vikan för det första inte finna atl del finns någol ändamålsenligt i att införaen allmän behörighet lill forskarulbildning. Den föreslagna distinktionenmellan allmän behörighet och särskild behörighet är som vi ser det konstlad. Viföredrar atl de krav som skall ställas upp för tillträde lill forskamtbildningutformas för varje ärnne. Vid utformningen av de särskilda förkunskapskravenskall enligt proposiiionen stort avseende fästas vid upprätthål- landet av nuvarandekvalitetsnivå. Det är räll och riktigt. Men dä blir såsom följd härav behovetav s. k. överbryggande kurser och liknande stort för vissa utbildningar inomden nya högskolan. Alt då definiera en allmän behörighet, som i de flesta fallinte blir reell, synes oss ganska missledande, ja, t. o. m. meningslöst. Vi kaninle dela utbildningsministerns tro pä en sådan allmän behörighet. Belräffandesammansättningen av fakultets- ellersekiionsnämnd menar vi för del andra altrepresentanter för allmänna inlressen inte bör finnas på denna nivå inomhögskolan. En sådan komplettering föreslås av regeringen. Den nuvarandeorganisationen är ett resultat av svåra avvägningar mellan berättigade krav pårepresentation och en ambition atl göra beslutsorganen effektiva men ocksä ettresultat av kompromisser mellan berörda parter. Alt nu kompletteraorganisationen kan dra med sig omprövningar även av representationen i andraorgan. Forskarutbildningsuiredningentar avstånd från alt politiker placeras i organ på institutions- ochfakultelsnivå och påpekar atl de beslut som fattas inom dessa organ är av sådankaraktär alt de bör hell överiätas på företrädarna för forskarna. Vi för vårdel anser en sådan representation varken motiverad eller nödvändig, och viavstyrker alltså förslagel om atl företrädare för allmänna intressen kan ingå ifakultets- eller sektionsnämnd. Ipropositionen diskuteras arbetstagarinflytande och arbetstagarorganisationernasmöjligheler att initiera forskning. Del framhålls all frågan omarbetstagarrepresentalion måste avgöras från fall till fall. Den synen delar vioch tar därför inte heller ställning generellt. Förslagetatt ställa särskilda medel till löntagarorganisationernas förfogande för attinitiera forskning kan vi moderater för del tredje inle godta, även om vi - delvill jag understryka - är positiva till forskning pä arbetslivets område. Elteventuellt särskilt forskningsstöd bör av rättviseskäl kunna fördelas även tillandra arbetsmarknadens organisationer än enbart löntagarnas. Ett sådanisärsiöd, om man nu skulle vilja ha ell dylikt, borde kunna rymmas inomforskningsrådsnämndens område. Nämnden slår ju redan öppen för ansökningar ombidrag. Fördel fjärde ställer vi moderater oss skeptiska till förslagel atl framlidsstudiesekretariatetsverksamhet fr. o. m. skall knytas till forskningsrådsnämnden.Vi menar atl ytterligare överväganden bör göras, innan elt definitivtställningstagande sker i fråga om sekretariatets organisation. Under liden böralltså status quo råda, och följaktligen kan vi, om vår reservation 2 faller -och del gör den förmodligen - i andra hand stödja reservation 3, somgår ut pä all några ändringar av sekretariatets ställning inte vidtas. Fördel femte och sista - men därför ingalunda minst viktigt - anser vi alt deuttalanden om kvalitet och kompetens i universitetsutbildning och forskning somgörs i propositionen och i utskottsbetänkandet inte är till fyllest utan bördels stramas upp, dels kompletteras, varom reservationen 4 talar. kommer senare alt med utgångspunkt i denna reservation närmareutveckla en, vågar jag väl säga, ganska sakkunnig syn på Forskningoch forskarutbildning m. m. 11 protokoti 1978/79:157-158 Forskningoch Jbiskarutbildning m. m. problemet med kvalitet iuniversitetsutbildning och forskning. Elt problem är del otvivelaktigt. Tilltvå cenlerpartireservationer har vi moderaler anslutit oss, nämligenreservalionerna 8 och 10. Den förra gäller en utredning om elt eventuelltinförande av en mellanexamen inom forskarutbildningen, som vi för vår deltidigare föreslagit utan att dä vinna något gehör. Den senare reservationenföreslår försöksverksamhet med utvärderande vetenskapliga nämnder - eller vadde nu kan flförnamn,om förslaget vinner bifall. Viharsympati för varje form avseriös och fömtsättningslös utvärdering av den vid universitet och högskolorbedrivna forskningsverksamheten. Vad vi särskilt fäster oss vid i förslaget ärall bland ledamöterna i dylika nämnder bör ingå också representanter förutländska lärosäten, som kanske har ännu bättre förmåga atl se objektivt päsaken. Universitetenoch högskolorna har- det vill jag säga avslutningsvis - enligt moderalasamlingspartiels uppfattning en strategisk betydelse för framtid.Forskning och forskarulbildning behandlades - del kan man väl ändå inte kommaifrån - siyvmoderiigt under det socialdemokratiska regeringsinnehavet, även omvissa insatser gjordes mol slutet av detsamma. Den borgerligaireparliregeringen bättrade i någon mån på situationen, och vi noterar nu medtillfredsställelse all folkpartiregeringen utan tillgång lill pengar försöker,tyvärr med etl och annat snedsteg, fullfölja en politik som vill värna omlandets fortsatta högteknologiska standard, utvecklingskapacitet och förmågatill vetenskaplig förnyelse, och i den strävan ger vi gärna regeringen vårtfulla stöd. Jagyrkar alltså, herr talman, bifall till reservalionerna 2,4,6,7,8,10 och 11 ochi övrigt bifall till utskottets förslag. (vpk): Forskningen måste inordnas i en strategi för samhällsförändring ochutveckling. Det är kort sammanfattat innebörden i de krav vpk har ställt imoiionen 2237. Jagvill ta några exempel för att visa vad vi menar och för all än en gäng försökafå till stånd den principiella deball om forskningspolitiken, sornfolkpartiregeringen i sin proposilion och utskottet i sill betänkande gör alltför au undvika. Så fort man vill diskutera frågor om forskningens inriktningmöts man från etablissemangets försvarare, såsom i hansinledningsanförande, av slagord om forskningens frihet, slagord som varken harnågon täckning eller lidigare i historien. Slagord som tänker bortobjektivitetsproblemen, maktförhållandena, klassmotsättningarna ochforskningsorganisationernas hierarkiska uppbyggnad. Man låtsas bara inte om detfaktum att varje innebörd man kan ge begreppet "forskningens frihet"upphör som denna forskning tangerar privatkapitaletsintressesfär. Exemplenpä eftersatta forskningsområden, sett från ell långsiktigt samhälleligtperspektiv, behöver man inte leta efler. De är alltför påtagligt närvarande idagens verklighet, och vi konfronteras ständigt med otillfreds- Energiforskningenär ett sådani område. Den har på elt förödande sättkoncentrerats lill kärnkraflsproblemaliken, och utvecklingen av andraenergislag har skjutits i bakgrunden. står vi inför en situation med obrutetoljeberoende och med en kärnkraft, som vi uppenbarligen bara kommer all kunnaanvända under en myckel .