prot · G209151 · 1978-12-31 00:00:00 — Det man uträttar ärju väldigt viktigt för eleverna, föräldrarna ochpersonalen, och man är med om au föra skolan framåt. Men säger manatl det känns tröstlöst att aldrig få någon uppskattning från myndigheterna. Regeringoch riksdag har inle visat någon större förståelse för vår situation, menarman. Det var mot den här bakgrunden jag framställde min interpellation,ochjag blev glad när jag såg alt uttalade sig så här: "Jagtror det är viktigt alt vi öppet diskuterar de problem som kan finnas i skolanoch vad vi kan göra för atl komma lill rätta med dem." Härär nu ell tillfälle lill dialog om problemen, men just därför är jag faktisktdjupt besviken över skolministerns svar. I svaret kommer verkligen inle framnågon vilja lill en öppen diskussion om problemen, utan alldeles tvärtom.Birgit bryr sig inte ens om att försöka svara på den fråga Jag harställt. Jag undrade, om skolministern är medveten om att tillsynslärarna har enpressande arbetssituation. Till svar får Jag goddag - yxskaft. Skolministernsäger atl hon "fäster stort avseende vid del arbete som lillsynslärarnauträttar". Ja, , fattas bara annat. Deljobb somtillsynslärarna gör ärju en förutsättning för alt skolan skall fungera, ochdärför är det självklart atl man skall fästa stort avseende vid del. Men delvar ju inledet jag frågade om. Jag frågade om tillsynslärarnas arbetssituation.Är den pressad eller är den inte pressad? Skolministern måste Ju ändå ha enuppfattning om hur läget är. Anserskolministern att Jag har rätt när Jag i interpellationen säger all dagenslillsynslärare i många fall haren hell orimlig arbetsbörda? Varför harskolministern inle velat kommentera del och ge sin syn på situationen? Påmin andra fråga svarar skolministern all hon inte är beredd att nu överväganågra särskilda åtgärder. Då undrar man Ju: Vad menade skolministern egentligennär hon sade del somjag citerade förut: Jag tror det är viktigt att vi öppetdiskuterar problemen och vad vi kan göra för att komma åt dem. I sitt svar lill mig ärskolministern inte ens beredd alt överväga saken. OmJag lill sist får recensera delta interpellationssvar kan Jag säga alt ändatill sista meningen är del intetsägande. Del ger inte minsta svar på ellerkommentar lill mina frågor. Försl refererar frågorna-sedan lar honfram gammal skåpmat och berättar om två gamla propositioner som riksdagengodkänt. Denallra sista meningen däremot innehåller en del substans, men tyvärr ärinnehållet avslöjande för skolministern. För mer än sadeskolministern att hon skulle la initiativ till en översyn av de föreskriftersom reglerar lillsynslärarnas verksamhet. Vad hon nu säger är att den översynenännu inle har kommit i gång. Jag måste säga alt Jag tycker atl del är enskandal; översynen borde ha kommit i gång för mycket länge sedan. Alltså:Här sitter skolministern i sin bänk passivt och avvaktar resultatet av enöversyn. Men hon har ännu inte sett till au den här översynen har kommit Och det är klart alt så kan skolministern sitta länge och vänta. Mankan inte göra allt på en gång, , men man kan åtminstone göra någotmed en gång. Jag hoppas att kommeratt utnyttja sina sista månadersom skolminister pä ett bättre sätt än hon utnyttjat tiden hiuills. Del var som talade om debatieknik . Jagskall inte kommentera det närmare - jag vill bara sälta ell utropstecken. Detvar inte gammal skåpmat i del citat som jag gjorde ur propositionen -sedan jag skrev delta att Jag ser tillsynslärarna som envärdefull skolledarresursochatljagockså var klar över atl allt större krav harställts på skolledningen inkl. givetvis lillsynslärarna. Jag var därmed bereddatt svänga om när del gällde det förslag som tidigare hade instämt i,att tillsynslärarorganistionen skulle försvinna. Jag har alltså menat alt delär synneriigen väsentligt alt organisationen finns kvar. Däri ligger väl ocksåelt erkännande av det som här sade, nämligen alt del ställs storakrav på skolledningarna och alt lillsynslärarna behövs. Jag underströk ock,såatl det behövs en översyn av föreskrifterna som reglerar deras verksamhet. Jaghåller med om att den instruktion som skolledarna nu har atl arbeta efter ärföråldrad. Del ligger också i del citat somjag orde ur proposiiionen, vilken julades fram och precis blev föremål för riksdagensbeslut. Närdet gäller tidschemal för åtgärder har departementet haft upprepade kontaktermed arbetstagarorganisationerna sedan godkände regeringsförslaget.Det har då gällt vad man skulle ta försl. På arbetstagarorganisationernasförslag har man försl koncentrerat intresset på den komplicerade frågan omavveckling av tjänsteorganisationen för huvudlärare ochinstitutionsföreståndare, eftersom den frågan bedömdes vara mest aktuell. Nuvar del över huvud taget fråga om korta tidsperioder i delta sammanhang, ochdärför menar Jag alt del var acceptabelt, även om del givetvis inle varsärskilt tillfredsställande, att man måste skjuta på lillsynslärarfrågan någramånader. Mennu tycks den första frågan vara ganska nära sin lösning, och då är rättatidpunkten inne atl la upp frågan om Översyn av tillsynslärarverksamhelen. Gårallt som jag hoppas - som del ser ul nu -så skulle del kunna bli aktuellt ibörjan av hösten . Detta, , innebär inte på något sätt att Jagunderskattar det arbete som utförs av lillsynslärarna, inte heller de svåraförhållanden under vilka del utförs. Men Jag troraU även tycktedet varangeläget att vi agerar i nära kontakt med arbetstagarorganisationerna.Så har skett. Så sker och sä kommer också alt ske. Orsakentill att Jag sade alt jag inte är beredd atl överväga andra åtgärder är ju attsådana åtgärder redan är inplanerade och övervägda och kommer au sättasi gång. JANBERGQVIST (s): Skolministern talar om debatieknik och antyder atl det skulle varanågot fel på min debatieknik. Men jag tycker att vi skall ha en så öppendiskussion alt om det är någonting som skolministern anser vara fel ellerförvrängt av del Jag sade, så bör vi gå in på det och se till att del klarasul. Jag tycker all man inte bara skall göra sådana här förstuckna antydningarutan all man också skall tala om varför man inte ansåg att argumentet varbärande. Del är väl så vi skall föra en öppen och levande diskussion om skolansproblem. Jagkan ändå inle komma ifrån intrycket alt man här för dra synpunkterna urskolministern med lång. Skåpmat var de här propositionerna i den meningen attdel inle var några nyheter. Vi har alla här i varit med och behandlatdem, så vi visste Ju vad som stod i dem. Det var inle föratt fö reda på vad somstod i dem som jag framställde min interpellation. Skolministernkunde inte ens sträcka sig så långt alt hon höll med om min beskrivning atttillsynslärarna har en helt orimlig arbetsbörda. Hon harformulerat sig mycket mjukare och mildare och talat om att de behövs, all detställs stora krav osv. Del är självklart alt del på en skolledare ställs storakrav och atl uppgifterna behöver utföras. Men jag har hela liden velat höraskolministerns bedömning av hur arbetssituationen ser ut i dagens skolor. Jagtycker all skolministern inle har ställt upp på den debatten . Sedankan Jag inte rikligt hålla med om all man måste sätta frågan om översynen avföreskrifterna för tillsynslärarna i motsatsställning till detta medhuvudlärare och institutionsföreståndare. Skolministern kan myckel väl ge sigpå huvudlärarfrågan men ändå la en diskussion med företrädare förtillsynslärarna. Och såvitt jag vet har skolministern icke gått in på några diskussionermed representanter för tillsynslärarnas organisation -alltså denlillsynslärarföreningsom finns. Om skolministern månad skrevom denna översyn och fattade beslut, borde skolministernåtminstone ha kunnat la upp en diskussion med lillsynslärarna om hurde upplever situationen. Det hade väl ändå inle varit omöjligt. Jagvill konstalera au läget inför skolstarten skulle ha varit mycketljusare om skolministern och folkpartiregeringen hade gått med på socialdemokraternasförslag all anställa fler vuxna i skolan, om skolministern hade satt i gångdenna översyn och om skolministern hade visat sig merintresserad av ätt verkligen föra denna öppna diskussion om skolans problem. Jag för den diskussionen i många sammanhang, och jag skulle gärna föraden här med , om jag ansåg att det var riktigt meningsfyllt atlföra den med anledning av frågan hur vi skall handlägga lillsynslärarnasarbetsförhållanden. Jag är-inte minst efter deresor som Jag har gjort men 13 prolokoll 1978/79:150-151 ocksåav tidigare erfarenhet, framför allt från kommunalt skolledarsamman-hang-ganskamedveten om hur tillsynslärarna har det. Ochjag vet att de inte har föll dellättare. Det är därför som Jag har känt del som erhört viktigt alt läggafram.förslaget och atl lägga upp en plan för hur frågan skall behandlas. MenJag tycker fortfarande att det vore ganska egenartat om Jag här förde en meringående diskussion om tillsynslärarnas arbetssituation, när del är derasfackliga organisation som förhandlar för dem och som har au redovisa hur de hardet. Men jag har som sagt vid många tillfällen. Just vid resor till skolorna,talat direkt med lillsynslärare och känner väl till förhållandena. Delförsta jag sade om debatieknik gäller även sättet alt pressa mina ord. JanBergqvist framhåller milt uttalande att Jag inle är beredd att nu överväganågra särskilda åtgärder. Men jag har redan övervägt åtgärder och har talat omvad som skall göras i denna fråga. Jagmenar all det i detla sammanhang är omöjligt att gå förbi de fackligaorganisationernas egen prioritering av hur dessa frågor skall behandlas. Mendet är på intet sätt min mening att detta skall innebära ett uppskjutande, ulandenna fråga kommeratt tas upp så fort vi är överens om att tiden har kommit,och det hoppas jag blir . JANBERGQVIST (s): Jag har varit i kontakt med lillsynslärarnas föreningar och med olikafackliga företrädare. Jag har till dem ställt frågan: Har ni från departementethört av något intresse för att diskutera era problem? Jag har fåll uppgifternaall de inle har märkt av något intresse från uibildningsde-parlemenlels sida avatt la upp en diskussion. Del ärju ingenting som hindrar alt man ger sig påfrågan om huvudlärarna men ändå inbjuder tillsynslärarna au tala om hur de hardet och vad de har för synpunkter och att uibildningsministern deltar i endialog om detla. De som är aktiva inom dessa föreningar och kontaktmannen på SLsäger: Vi har inle hört någonting, men vi väntar otåligt på alt någonting skallske. Jag beklagar au skolministern är så passiv. Del ärklart alt man kan åka ut till skolorna och prata förstulet, men varför inleomedelbart sätta i gång och innan semestrarna bryter ut kalla till en förstaöverläggning om delta problem. Del kan väl inte vara så märkvärdigt. Jag är ganska förvånad över aU menar all överläggningarborde gå lill på del viset som han här skisserar, nämligen att jag skulle kallatill mig en delegation vars inlressen ju bevakas av dess huvudorganisation. Detär också så att en rad olika grupper har sökt upp mig ochbett alt fö göra uppvaktningar för au fö framföra sina egna problem. Jag vetinte varför tillsynslärarna, om de så skulle önska, inle hade kunnat följa denpraxis som man brukar följa, medan däremot -såviu Jag förslår - del naturligaför varje statsråd är att följa den vedertagna förhandlingsordningen i dettasammanhang. Jag kommer också alt göra del. Det är möjligt alt någon information har undgått mig, men jag tyckerinle all del har framkommit varför det skulle vara svårt att redan nu ta endiskussion om dessa problem. Altmangersigikast med huvudlärare osv. är en sak,men vad är det som hindrar alt man parallellt diskuterar de andra frågorna? Delkan ju ske i olika former. Det finns olika sätt att föra en dialog på. har avslöjat är alt det har gått ulan all denna dialoghar kommit i gång. Eftersom det finns både formella och informella sätt altdiskutera problem på kan jag inle se annat än atl man skulle kunna ta endiskussion, om bara viljan fanns. Omprodukt kontrollnämndens register, m. m. Det är många grupper som anmäler sig hos mig för att diskutera, och delförs en öppen dialog. Skulle Jag själv kalla på alla grupper som i och för sigvore intressanta och viktiga ätt tala med vet Jag inte riktigt var vi hamnade.Jag låter mig vägledas av de fackliga organisationernas egen prioritering av ivilken ordning frågorna skall tas. Förhandlingar har pågått sedan nyår om heladet paket som propositionen och riksdagsbeslutet gemensamt behandlat. Överiäggningen varhärmed slutad. § 8 register, m. m. Jordbruksministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation, 1978/79:170,och anförde: har frågat mig om Jag är beredd atl i fråga omproduktregislret uttala allregistret snabbt skall byggas ul till ell produktregister och således intereduceras lill ett s. k. substansregisler, attregistret skall innehålla sådana uppgifter om bl. a. användningsområden ochfunktion all det kan användas i det förebyggande miljöarbetet, attskyddsombuden i enlighet med uttalande skall få tillgång till förderas verksamhet relevanta uppgifter från registret, orrdeklarationerna skall vara fullständiga, dvs. att del inte skall överlåtas åtdeklaranterna att avgöra vilka föroreningar som skall deklareras till myndigheten, attden kemiska industrins inlressen inte för lägga hinder i vägen för ett fullgottproduktregister. Denförsta etappen av produklregislrets uppbyggnad genomfördes under år 1978.Därvid anmäldes drygt 100 000 kemiska produkter till registret av ca 2 500företag, I en andra etapp skall registret byggas ut med uppgifter om anmäldaprodukters sammansättning och om andra förhållanden i fråga om produkterna somär av betydelse från hälso- och miljösynpunkt, Produkt- register, m. ni. konlrollnämnden har ifebruari 1979 beslutat om den närmare utformningen av ett första steg av denandra etappen. Nämndens föreskrifter, som har fastställts av regeringen i mars1979, innebär alt deklaralionsplikt i det första steget införs för ettbegränsat antal produkter, främst s, k, baskemikalier, Isamband med faslslällelsen av föreskrifterna uppdrog regeringen åtproduklkontrollnämnden att mot bakgrund av de erfarenheter som görs under förstasteget redovisa etl närmare program för kommande steg i registrets uppbyggnad,I produklkontrollnämndens uppdrag ingår vidare all närmare utreda på vilketsätt andra myndigheter skall få tillgång till behövlig information frånregistret. Avmin redovisning har framgått att registret bygger på kemiska produkter och intesubstanser. Självfallet skall registret innehålla sådana uppgifter att det kananvändas i det förebyggande miljöarbetet. Jagansluter mig givelvis till den uppfattning tidigare gett uttryck åt,nämligen att skyddsombuden skall ha tillgång lill sådana uppgifter frånregistret som är av betydelse för deras verksamhet. Jag anser vidare altuppgifterna om produkternas sammansättning bör vara så fullständiga sommöjligt, mån den kemiska industrins inlressen står i motsatsställning tillsamhällets intresse av atl genom en effektiv produktkonlroll åstadkomma skyddför hälsa och miljö måste givelvis samhällsintresset ta över. Men detla innebärinte att industriintressena kan lämnas obeaktade vid uppbyggnaden av registret.Enligt min mening är det t, ex, viktigt för industrins uppgifts-lämnande altdeklarationsförfarandet inte görs onödigt krångligt. Vidare måste registretutformas på ell sådant sätt att det sekretesskydd, som gällande lagstiftningger uppgifter i registret, kan upprätthållas. Därför har regeringen uppdragitål produklkontrollnämnden alt närmare överväga hur sekreless-ochdalasäkerhetsfrågorna bör lösas. Enligtmin mening är produktregistret av avgörande betydelse för att åstadkomma eneffektiv tillsyn och kontroll över hanteringen av hälso- och miljöfariigavaror. Del är därför viktigt atl registret kan byggas upp så snabbi sommöjligt. Hur snabbi detta kan ske får bedömas när produklkontrollnämnden harframlagt sitt förslag lill program för registrets fortsatta uppbyggnad. MAJ (): Jag tackarjordbruksministern för svaret, "Produktregislretär en skandal," Del var Metallarbetarens hårda dom över den"vanttumme" - uttrycket kommer från , chefen förproduktregislret - som blev resultatet av förseningar ochförhalning-ar. metodiskt försök från såväl den svenska som deninternationella kemiska industrin atl hindra en effektiv och skärpt kontrollöver de kemiska produkterna ser ut atl lyckas. Litethistoria är ändå nödvändig. Den socialdemokratiska regeringen genomdrev 1973lagen om hälso- och miljöfariiga varor. Motståndare då som var den kemiskaindustrin, som via en stor grupp direktörer uppvaktade Jordbruksutskottel ochprotesterade mol lagen och då framför allt mol principen om den omvändabevisbördan. Den ålägger tillverkaren eller försäljaren att bevisa alt enkemisk produkt är ofarlig-inte myndigheten, de anställda eller konsumenten atlbevisa alt den är fariig. En sådan princip kan kosta tillverkaren pengar.Tillverkaren får bekosta grundliga vetenskapliga undersökningar, innan nyaämnen släpps ul. Då- 1973-ställde och upp för kemiinduslrinoch reserverade sig mol beslutet. Men följde då socialdemokraterna. Redandå var det klart att en omfattande registrering av kemiska produkter vårennödvändig förutsättning föratt vi skall faen effektiv kontroll. Arbetet på etlcentralt produktregister började förberedas 1974, Gång efter annan harriksdagen uttalat sin irritation över fördröjningen, krävt ett oavlåtligtframflyttande av positionerna för de produktkonlrollerande samhällsorganenssida och uttalat alt "den i lagen föreskrivna s, k, omvända bevisbördaninte bara får bli en vacker devis utan att bestämmelserna härom verkligentillämpas på etl sätt som motsvarar lagstiftningens syfte". harockså uttalat alt produktregislret kommer atl få en avgörande betydelse föruppnåendet av målen för produklkontrollen. Bakgrundentill kraven på en effektiv produktkonlroll är denna. kommer det framtiotusentals nya kemikalier. Många av dem - säkert hundratals - kommer vi attmöta i arbetsmiljön och i den yttre miljön. De flesta är myckel dåligtundersökta. Vi vet inte vilka av dem som är cancerframkallande, vilka som gerfosterskador, genetiska skador eller skador på nervsystemet. Vi vet ännu mindrevilka som ansamlas i näringskedjorna i naturen. Vihar under 1960- och 1970-lalen varit med om en ström av miljölarm. Små ochstora miljökatastrofer har följt på varandra, DDT, PCB, asbest och vinylkloridär några av de mest uppmärksammade. Och ändå har vi säkeriigen bara sett toppenav eU förfäriigt . Vi vet t, ex, aU många av de skador som kemiska ämnenger upphov till har lång fördröjningseffeki. Del lar lång lid innan vi märkerom ett ämne upplagras i naturen eller om det ger skador på kommandegenerationer. Ca tar del i allmänhet från det atl en människa förstblivit utsatt för etl cancerframkallande ämne till dess skadan visar sig. Denyrkesbelingade cancer vi sett är därför resultatet av denkemiska miljön i industrin , Den kraftiga expansion ianvändning av kemikalier som skett under framför allt för vi såledesinte se resultat av förrän . Mångaandra obehagliga överraskningar väntar oss också i fråga om hälso-ochmiljöeffekter av kemiska ämnen under liden framöver. Flertalet av de organiskalösningsmedlen ger av allt att döma upphov lill kroniska nerv- och hjärnskadorredan vid lägre halter än nu gällande gränsvärden. Många kemiska ämnen såväl iarbetsmiljön som i den yttre miljön kan ge upphov till genetiska förändringar.Fortplantningsförmågan hos båda könen kan skadas om de utsätts för giftigakemikalier-således inle bara om kvinnan utsätts för risker. Jag kan nämna någraexempel som kom fram vid en miljökonferens i , Hustrurtill män som utsatts för bedövningsga- register, m. m. 14 protokoti 1978/79:150-151 register, m. m. ser råkar ut för ett ökatantal missfall, och barnen till dessa män har haft fler födelsedefekter änförväntat. Män som tillverkar biociden DBCP - dibromo-klorpropan - på en kemiskfabrik i led av en inycket minskad fruktsamhet - i några fallsterilitet - på grund av exponering. Påvåra arbetsplatser används en lång rad ämnen som i djurförsök har visat sig geupphov till fosterskador, I de flesta fall händer ingenting annat än attresultaten lagras i den vetenskapliga litteraturen. När det gäller läkemedelbedöms del som orimligt atl ta risken att använda ett ämne som i djurförsök harvisat sig ge fosterskador, men i arbetslivet anses del av någon anledningrimligt atl använda ett sådant ämne. Slutsatsenav detta måste bli att samhället måste ingripa med betydligt större kraft änhittills för att fö den kemiska miljön under kontroll. Det kan inte längreaccepteras alt nya kemiska ämnen införs utan att de har undersökts från hälso-och miljösynpunkt, utan all myndigheterna tagit ställning till om de skall fåanvändas eller ej. Del kan inte längre accepteras atl man fortsätter altanvända gamla ämnen som om ingenting hänt. Det kan inte längre accepteras attsamhällets instrument och kontrollfunktioner för atl skydda människors hälsaförhalas, urvattnas eller görs verkningslösa av snöda företagsekonomiska skäl. Chefenför produktregislret är med rätta kritisk mot del förslag tilldeklaralionsplikt som produklkontrollnämnden har antagit och somregeringen har fastställt. Han säger atl informationen om användning ochmängder som skall las in är så grov alt den är nästan värdelös. krävsinga uppgifter om produktens användning eller beredningsform, om det är enråvara eller en slutprodukt, om den är gasformig eller i fast eller flytandeform, säger han vidare. Dessutom säger han: "Uppgifterna om vilken branschprodukten används i behöver bara anges synnerligen ospecificerat. Mängdernabehöver anges inom vissa vida gränser. Den informationen är så dålig atl delinte går alt göra statistik eller ens ell schema över kemikalieflödet. För attfö en total bild av användningen av kemikalier skulle vi behöva uppgifter omimport, tillverkning, lagerhållning och export," Femårs förseningar och förhalningar av ett nödvändigt, fullständigt register är ensorglig historia, med återkommande inslag av påtryckningar från industrin. Detförelåg faktiskt elt förslag , Del remissbehandlades,och bl,a, LO och arbetarskyddsstyrelsen var positiva till förslaget. komdel fram etl nytt förslag efter en del justeringar. Då började den sloraförhalningskampanjen. De stora kemiföretagen ingrep, representerade avKemikontoret och andra branschorganisationer. Utredningar drevs igenom,försenades och ledde fram till krav på nya utredningar. Fram lill april 1978utarbetades elt fullständigt förslag till hur registret borde byggas upp. I detarbetet deltog representanterna för uppgiftslämnarna i så gott som varje detalj.Full överensstämmelse rådde då om atl produkternas användning ute i samhälletskulle anges i form av användarbranscher och i form av produktens funktion.Delta var oerhört viktigt ur arbetarskydds-synpunkt. På en enda punkt varuppgiftslämnarna skeptiska, och det gällde Jag skallåterkomma lill delta. Underhösten 1978 märktes en ökad internationell aktivitet. Man mobiliserade islutändan de stora utländska kemikoncernerna till att utöva påtryckningar motsvenska myndigheter. Industrin underkände den svenska sekretesslagstiftningen,som man menade inte gav fullgott skydd. Känsliga uppgifter skulle kunna spridastill forskare, skyddsombud och yrkesinspeklörer. Likhetstecken sattes mellan enprodukts kemiska sammansättning och tillverkningsrecept. Hot om all registretskulle medföra permitieringar förekom också. Uppgifternaom produkternas innehåll är så hemliga-påstår industrin-alt de inle ens kananförtros en statlig myndighet. Men detla är inte sant. I de allra flesta fallkan konkurtenlerna genom en billig kemisk metod ta reda på vad en varainnehåller. Genom de moderna kemiska analysmetoderna har de slora förelagen ipraktiken inle många hemligheter för varandra vad gäller produkternas innehåll.Däremot hårde många hemligheter om sina produktionsprocesser, men del ärnågonting annat, och del berör inle produktregislret.