prot · G209141 · 1978-12-31 00:00:00 — När talade om del moderata förslaget syftande till attgenom en jävsregel klarare dra en gräns mellan kronofogdemyndighetensverksamhet som exekutiv myndighet och som tillsynsmyndighet i den här nyasituationen sade han att majoriteten inte kände någon oro föratt någonsammanblandning skulle behöva ske. Med hänsyn till det lugn 5 prolokoll 1978/79:141 Ändringi kon ku islägen, m. m. somkännetecknar lagulskoUels ordförande kan jag möjligen förstå della. Men Jagtycker ändå inte all man kan avfärda frågan rikligl sä lätt. Detär utan tvekan betydelsefullt alt en klar gräns dras mellan dessa olikafunktioner pä det sätt som Jag har framfört i mill lidigare anförande. Delintresse man fäster vid möjligheten till en mycket härd jävsregel - vilket delmoderala förslaget onekligen innebär-sammanhänger med den vikt man är bereddatt lägga vid all kronofogdemyndigheternas oväld inte skall kunna dras itvivelsmål och med den vikt man lägger vid att människor inte skall behövakänna att samma myndighel har olika funktioner och pä det sättet inle blirrikligl klar i sin myndighetsutövning. IvanSvanslröm konstaterade med beklagande all det fanns en moderal reservation påden här punkten. Jag skall dä bara avsluta med att beklaga att medhänsyn till det rätlssäkerhelsintresse som ligger bakom icke ens en borgeriigmajoritet i utskollel har kunnat ansluta sig lill del moderata förslaget. () kortgenmäle: Ordel förnöjsamhet var vissl någol som slog bra. Det kanske Jag skallanvända mig av också i fortsättningen. Men del gäller bara min person, inlenågoniing annal, och då närmasi som molionsskrivare. Nej,, del är inle alls sä alt Jag hyser någon stor förnöjsamhetnär del gäller all snabbt få fram olika åtgärder för att begränsa den organiseradeekonomiska brottsligheten. Jag liksom många andra har i olika sammanhang kommitall se interiörer som inte är särskill lämpade att berätta om här eller somskulle ge anledning lill någon särskild förnöjsamhet hos en beslutsfattare ochspeciellt inle hos lagutskottets ordförande. Därför kan nog jag vara överens på denna punkl. Men all vi skulle ha förioral två och etthalvt år som skulle ha varit av så stor betydelse, är något som jag har svårtall acceptera. Det är inle rikligt. I stället har vi fåll en bättre produkt,som på ell snabbare och effekiivare sätt kan rida spärr mot denna olyckligautveckling. Detrykte som hade hörts fär väl förbli elt rykte, men del går mänga rykten kringden verksamhet som går ut på att man skall fiäna snabba pengar ulan all görarätt för sig. hade också nappat på ordet förnöjsamhet Jag kan förstå hans bekymmerför all vi inle skulle ha någon regering . Han tyckte också att tidenhade gått förlorad. Han ville fä till stånd en lagstiftning "påstubben". Men, , del ärju i allmänhet inte så vilagstiftar i detla land. Det kan länkas alt lagutskottet , såsom idenna fråga, gör elt tillägg till en föreslagen paragraf eller lar bort en del.Men att göra del med anledning av en motion, hur aktningsvärd den än må vara,som t. ex. min eller , skulle jag sornutskotlsord-förande inle gä med på. Jag kan alltså inte lova alt i voieringenstödja på den punklen. Delkänns litet olustigt att ha en annan uppfattning än den aktade ledamoten ilagutskottet , som är ung, klok och förständig på alla säll och som ser frågan omjäv ur strängt juridisk utgångspunkt. Vissl kan Nr 141 mangöra sä, men eftersom Jag efter den utredning som förelagils anser mig den känna kronofogdar rätt väl, hyser jag ingen oro, herr lalman. () kortgenmäle: När kommenterade reservationen 1 angående allmännaöverväganden sade han att del är förståeligt, att socialdemokraterna är suraför att det inte blev en lösning 1976. Viär inte alls sura, men vi är allvariigt bekymrade över den silualion som rådernär det gäller den ekonomiska brottsligheten här i landet. Inom vår grupp harflera medlemmar sluderal och försökt följa utvecklingen pä det området, och deär alla djupt bekymrade. Del har kommil till ullryck i den socialdemokratiskapartimotion som inlämnades ijanuari månad i är. I den redovisar vi vårauppfattningar på flera områden i fråga om ekonomisk brottslighet. Vi kommerockså all på alla tänkbara områden motarbeta de tendenser till ekonomiskbrottslighet som förekommer. Också i lagutskottet kommer vi att fullfölja värpolilik. Det är kontentan av det jag har anförl här . Mot den bakgmndenupplever vi del som allvariigt med denna försening pä tvä och elt halvt år. Utskottelsordförande tror att den organisation vi flr blir så effektiv aU dessa tvä ochett halvt år automatiskt kommer att återhämtas. Ja, vi flr hoppas det, men jagär inte så övertygad om det. Det kanske kommer au behövas ännu stöne insatserfrån lagstiftarnas och myndigheternas sida. Och vill Jag bara säga all frånvär sida är vi beredda att diskulera och vidta sädana här åtgärder. Ändringi konkurslagen, m. m. IVANSVANSTRÖM (c) kort genmäle: Jag kanske raljerade genom mitt uitryck alt del var förståeligt att manvar sur på en viss kant. Det gläder mig nu att det inte var så ulan all man varallvarligt bekymrad, och ett allvariigt bekymmer hos en så stor gmpp iriksdagen-en grupp som represenierar sä betydande delar a v svenska folkel -harjag naturligtvis respekt för. Jagvill säga alt i fråga om inställning i detla sammanhang skallinte det förhållandet, alt jag står ensam pä en motion med betydande krav,uppfattas så att jag är ensam i frågan. Vi står också bakom kravei pä snabbaåtgärder för att komma lill rätta med den organiserade ekonomiskabrottsligheten, bl, a, den som kommer fram vid konkurser. Jag är alltså beredd att säga att vi kommer attmedverka till att det ges ökade möjligheler att bekämpa denna företeelse, ochdet är vi, hen talman, beredda att göra i olika sammanhang. Till lagutskottets betänkande finns etl anlal socialdemokraliskareservalioner fogade, och Jag yrkar bifall lill samtliga dessa s-reservationer, 1976 behandladelagutskottet ett förslag till ändringar när det gällde mindre Nr 141 konkurser. Ulskoltsmajoritelen avstyrkte den socialdemokraliskaproposi- Onsd'ieenden tionen och även den socialdemokraliskareservaiionen. 9 mai 1979 riielenfick vi socialdemokrater 1976 nöja oss med att frågan om konkurser skulletas upp i etl siörre sammanhang och därmed få en helhetslösning. Andrinei konki/ri- ' "" S' ' ° '' '' sedan ulskoltel avstyrkte vårakrav. laeen tn m hade1976 gäller även , och mycket har hänt inom förelagssimkiuren, men del har tyvärr inteblivit lill det bättre. Tvärlom vel vi alt antalet konkurser och ekonomiskabrott i samband med konkurser har ökal mycket Deförslag som den borgeriiga regeringen har lagt fram och som vi nu behandlar harmånga brister. Denborgerliga regeringens sätt all umgås med fackföreningsrörelsen ullryckstydligt i propositionen 1978/79:105. Enannan sak värd alt påminna om i delta sammanhang, när vi nu behandlarkonkurser, är alt den borgeriiga regeringen inte har medverkat till att få ensnabb övergång från 5 000-kronorsbolag lill 50 000-kronorsbolag. Fortfarandespelar 5 000-kronorsbolagen en avgörande roll när del gäller konkurser. socialdemokratiska motionen hävdar vi att förvaltningsfrågorna är av storbetydelse. Alt - som regeringens förslag innebär - ha advokater som förvaltarei mindre konkurser är inte det bästa sättet att lösa förvaltarfrågorna på. Jagvill inte angripa advokaterna som yrkeskår, men tyvärr har vi inomfackföreningsrörelsen upplevt mycket bekymmer med advokater som förvaltare.Det är viktigl att förvallarfrågan får en lösning som på ett bältre sätt kantillvarata samhällets och de anställdas iniressen. Alternativet med kronofogdarsom förvaltare blir enligt vårt säll alt se bälire ur flera synpunkier. Somsamhällsrepresentant har kronofogden en bra kännedom om förelagen som finnsinom kronofogdens verksamhetsområde. Kronofogden kan lillsammans medlänsstyrelsen, som vi föreslår som tillsynsmyndighet, på ell effektivt sätttillvarata samhällets föriusler i samband med en konkurs. Delframstår med full tydlighet att vid en mindre konkurs är det samhället som störsla fordran - hälften av skulderna är skulder för skaller och allmännaavgifter. Denna kännedom om förelagen har kronofogden redan. Kronofogden velinnan en konkurs är ett faklum hur företagen sköler sina affärer med samhället. Atthälften av skulderna i en mindre konkurs utgörs av skalleskulder och andrasamhällsskulder har påpekats i proposilionen. I 75 96 av alla falligkonkurserär del kronofogden som representant för samhället som har all lämna in enkonkursansökan. Gäldenär begär sig själv i konkurs i endasl ungefar 20 96 avfallen, och i mindre än 5 96 är del annan borgenär än staten som lämnar inkonkursansökan. Dessa siffror visar att mindre konkurser har mångaberöringspunkter med utsökningsförfarandet Man kan ocksä anta att del finns endold brottslighet innan konkursen är elt faktum. När del gäller frågan omkonkurskaraniän anser vi del nödvändigi att pä alla sätt förhindramissbruk frän konkursgäldenärs sida genom upprepade En statlig utredning om konkurs och rällen alt idka näringär f n. ute på remiss, och man kanvänla en proposilion under höslen 1979. Nr 141 Förutsättningarna för etlbeslut om näringsförbud, alltså konkurskaraniän. den föreslårkommittén blir grovt borgenärsbrott, grovt brott mot vad som ålegat 9 naj1979 en person somnäringsidkare och upprepade konkurser. kommittén broltsgäming, /,, , inkurs- Skyldighelall utreda och anmäla sådan broltsgäming föreligger redan i nu /f.,, , ,gällande lagar. Men skyldigheten fullgörs inte i den utsträckning som voreönskvärd. Mot denna bakgrund hävdar vi all del speciellt i falligkonkursermäsle bli myckel svårt alt få advokater att lägga ned så mycket utredningsarbetesom fordras för att nå klarhet i vad som har orsakat konkursen. Ylleriigareskäl finns som lalar mot advokater som konkursförvaltare. Om man bortser frånde största kommunerna torde det vara orealistiskt att tänka sig att advokaterskall kunna försörja sig enbart som konkursförvaltare. Åtminstone i mindre ochmedelstora kommuner måste dessa advokater la även andra uppdrag. Vi anserdetorealistiskt att tro att en advokat som för sin försörjning är beroende avuppdrag frän allmänheten i alla situationer skulle vara fri och obunden. Visocialdemokrater hävdar alltså att kronofogdemyndigheten är lämpligast somförvaltare och utredare av fattigkonkurser. Ettnära samarbete med den fackliga organisationen på del lokala planet är heltnödvändigt. De anställda i företagen har mycket god kännedom om hur företagensköler sina samhälleliga plikter. I min egen fackliga avdelning har vi fåtterfara vad det beiyder alt ha en advokat som förvaltare. Det skall inte behövata att handlägga en fattigkonkurs. Men på grund av brister iarbetsrätisliga lagar försvåras handläggningen för nuvarande förvaltare avkonkursen. Osäkerhet råder om hur ett varsel skall läggas och vilka kontaktersom är nödvändiga att ta med länsarbetsnämnder och lokala arbetsförmedlingar. AUföretagare som inte är helt seriösa ofta laborerar med flera bolag och flyttarpersonal mellan sina bolag är ett känt faktum, och likaså förekommer byte avvaror och fiänsler mellan de olika bolagen - allt i syfte att kringgå de lagarsom finns dels för arbetsmarknaden, dels pä skatteområdet Sådana förhållandenskall de anställda i ett företag inle behöva uppleva; del skapar otrygghet fördem både i arbetet och i samhället i övrigt. När en konkurs är etl faklum blirde anställda splittrade från sina övriga arbetskamrater- kanske de också måsteflytta till annan ort för att få etl nytt arbete. Ofta kan människan känna sigmisslyckad i en sådan situation, men det är inle människan som har misslyckatsulan kapitalet. Vivet också att mänga konkurser orsakas av bristande utbildning hosförelagsledaren eller av dålig planering. handlar det om företag somkunde ha framtidsutsikter. Och finns det etl stort intresse av alt deregionalpoliiiska ålgärderna samordnas på elt bälire sätt än som sker . Valelav länsslyrelse som tillsynsmyndighet och kronofogde som förval tare gör all dessa på ett bälire säll kan bevaka de samhälleliga iniressen som också arbetsmarknaden utgör. Inom pågår ell utredningsarbete om hur samhälleliga intressen skall kunna lillvaralas i 69 Ändringi konkurslagen, m. m. sambandmed en konkurs. Del är vikiigi all delta arbele kan bedrivas skyndsamt Föratlfackföreningsrörelsen skall kunna ta lill vara de anställdas iniressen har deltillkommit en rad lagar - den senaste är lagen om medbestämmande. Vi vel altMBL genom lotteririksdagen och uteblivna avtal inle ännu har fått den betydelsesom vi hade vänlal. Men fackföreningsrörelsen har inle bara att ta ansvar förde anslällda i förelagen. Man har också elt myckel slort ansvar för alla isamhället. BådeLO och många av förbunden har utarbetat program för hurvi skall klara jobben, så all vi får en balans mellan regioner och orter.Kravet på en planerad industri- och sysselsättningspolitik är nödvändigi föraltvi skall kunna klara jobben och därmed minska antalel konkurser ochden ekonomiska brottsligheten. Ytterst handlar induslri- och sysselsättningspolitikenom den planering som förs inom varje förelag. För alt trygga sysselsättningenoch framliden måste de anställda ställa krav pä del förelag de arbetar i.Arbetslivels demokratisering och elt ökal inflytande öppnar möjligheter för deanställda alt vara med och bygga upp en aktiv industri- ochsysselsättningspolitik. I många förelag hotas sysselsättningen på gmnd av inle har satsat tillräckligt på att ta fram nya produkter, som kan ersättadem som möter en minskad efterfrågan. Men även om företaget har bra produkter,modern leknik och utbyggd marknadsföring kan jobben ändå vara hotade. Deanställda i förelagen vill och kan ta ansvar för frågor som berör helasamhället, och därför kan det samarbete som vi har föreslagit i våra reservationerulgöra en grund alt stå på när det gäller våra jobb. Jag yrkar bifall tillsamtliga s-reservationer. Uiöver de synpunkter som utskottets, ordförande tidigareframfört skulle jag vilja bemöta ylteriigare några av de synpunkier som kommitfram, i första hand i de socialdemokratiska reservalionerna 8,9 och 10, imoderatreservalionen II men ocksä litet när del gäller kommunislmolionerna. Närdet gäller frågan om utseende av rådgivare eller föriikningsman som skallbiträda förvaltaren, som föreslås i 50 a §, vill jag bara understryka vad Juslilieminislern framhåller i propositionen. Han säger att i stora företagskonkurser,där ell flertal viktiga intressen berörs och där meningarna kan gå starkt isärmellan olika intressenter, kan det finnas behov av en särskild rådgivare ellerföriikningsman som förvaltaren kan 11 hjälp av. Jag vill också understryka vadsom framhålls och som är viktigt i detla sammanhang, nämligen alt självabeslutanderätten dock alltid skall ligga hos förvallaren ensam. I det avseendeiråder del alltså ingel motsvarighelsförhällande mellan den nuvarande funktionenmed rättens ombudsman och den tilltänkta möjligheten med en förlikningsmaneller en rådgivare. Till detla bör läggas att del endasl är i särskilda falleller när del finns särskilda skäl, och först efter tillsynsmyndighetenshörande, som det kan bli aktuellt med en sådan här förlikningsman.Därför är del hell rikligl au varje sådanl här behov måste underkastas enmyckel noggrann prövning. Delta framhålls också i proposilionen pä s. 206, somjag ber alt få hänvisa lill. Olvivelakliglär del här ell smidigare system än all i varje situation tillsätta ylleriigareen förvaltare, säsom de socialdemokraliska reservanierna tydligen är inne på.Utskottsmajoriteten harockså utgått från att del härar fråga om en regel somman skall tillgripa i ytterst begränsad omfallning, men alt den kan komma attbehövas i samband med mycket slora och komplicerade konkurser. Vi tror i likhetmed reservanierna all en skicklig förvaltare i de allra flesla fall klarardessa funktioner, men vi menar att lagförslaget skulle försvagas om 50 a § las bort, och därför avstyrker vi reservationen på den här punkten. Enannan och betydligt siörre tvistefråga, som behandlals också av viceordföranden i ulskotlel, gäller vem som skall vara förvaltare i de s. k. mindrekonkurserna-del är närmast de som kallas för falligkonkurser. Jag kanbara beklaga alt socialdemokraterna inle kunnal frigöra sig frän sin tydligenlästa position, den som de intog i del förslag rörande mindrekonkurser som den dåvarande socialdemokraliska regeringen lade fram, men somriksdagens majorilel avvisade, säsom nämnis tidigare i debaiten. Motiveringenför avslaget var att vi behövde fä ell samlat förslag, som omfattadehandläggningen av alla konkurser. har i en hel del punkier lagl fram sina motiveringar för att hakronofogdemyndigheten som förvaltare. Jag noterade att del rörde sig om intemindre än nio olika punkier. När jag lyssnade till kom Jagatt länka på historien om talaren som i marginalen på sitt manuskript hadeskrivii: Argumenten svaga, höj rösten! En travesti pä detla skulle i del härfallet kunna vara: Argumenten svaga, räkna därför upp sä mänga fiera! Omman närmare granskar de punkter som anförde, sä finner manatt prakliskl taget alla talar mot att kronofogdemyndigheten skall varaförvaltare. En punkl gällde all kronofogdemyndigheten bälire skulle kunnabeakta arbetsmarknadens parters iniressen. Vad ärdel som säger del? Kosinadernaskulle bli lägre. Vad är det som säger del? Vilket moliv har man för all sägaall eftersom staten i 75 96 av fallen är borgenär, i mänga fall den endeborgenären, så skall statlig myndighel också förvalla konkursen? Jag skullevilja säga all del förhällandet ger anledning lill en helt motsatt uppfaltning. Sedanfinns det en del ganska lusliga motiveringar bland de här nio som räknais upp.En går ul på all man skulle införa den här ordningen för altkronofogdemyndigheten skulle få mera jobb. Del räknar jag inle som en seriössynpunkt. Inte heller motiveringen att personalen på kronofogdemyndighetenarbelar under ämbetsansvar. Del skulle med andra ord betyda all de somförvallar andra konkurser är ansvarslösa. Alll della är ogrundade påståendenoch ger belägg för uttrycket: Har du svaga argument, sä ta med sä många flera! Del måste enligl minuppfattning vara myckel otillfredsställande att ha Ändringi konkurslagen, m. m. Ändringi konkurslagen, m. m. olikakompetensgrupper, eller förvaltare med olika kompetens, när det gäller ordinärakonkurser och s. k. mindre konkurser.Som utskottsmajoriteten framhåller finnsdet mänga skäl lill alt advokater bör anlitas även vid mindre konkurser. Det ärangelägel att man kan ställa samma kvalifikationskrav pä förvaltare vid allaolika typer av konkurser. Vi är överens om att advokaterna är bra vid ordinärakonkurser. Jag frågar mig varför de skulle vara bra bara vid de stora,besväriiga och omfattande konkurserna. Då är de givetvis i lika hög grad bravid mindre konkurser. Eltskäl är också alt del kan bli nödvändigi, vilket ocksä framhålls både iproposilionen och i utskottsbetänkandet, all låta en ordinär konkurs gä över ien mindre konkurs och Ivärtom. Alt i sådana lägen vara tvingad att bytaförvaltare på grund av en sådan gruppindelning som föresläs i s-reservationenär verkligen opraktiskt. Som jag lidigare har sagt verkar del snarare som omsocialdemokraterna vidhåller kronofogdealternalivel bara därför all del var densocialdemokratiska regeringen som lade fram förslaget 1976. Trots att detföreliggande förslaget måste betraktas som mycket överlägset, och att skälenför att låta en annan grupp ansvara för förvaltningen av vissa konkurser ärmycket svaga, är det lydligen så, alt socialdemokraterna i denna fråga så attsäga trampar på i samma tunna. Jag tror inle att del är mot bättre velande -detvore illa om del vore pä del sättet Men det är beklagligt. Nuär den här diskussionen i viss mån av akademisk betydelse, eftersom vi tidigarehar förordat alt kronofogdemyndigheten skall utses till tillsynsmyndighet. Mankan ju inte vara både förvaltare och tillsynsmyndighet Det här är alltså ellullryck för vär insikt om kronofogdemyndighetens betydelse i sådana här frågorför alt man skall få den bäsla organisaiionen av konkursernas hantering. Jagvill gärna understryka att vi har förtroende såväl för de insiktsfulla ochansvarsfulla advokater som fär ansvaret för förvaltningen som förkronofogdemyndigheten som får ansvaret för tillsynen. För allmänheten måste detockså vara av stor betydelse att vi har en enhetlig organisatorisk uppbyggnadpå del här området. Ifråga om beslutet om handläggningsform för konkurs, dvs. det beslut somkonkursdomaren skall falla när någon har gjorl framslällning om all träda ikonkurs, yrkar socialdemokraterna i reservationen 9 all konkursdomaren börsamråda med kronofogdemyndigheten före beslutet om anläggningsform, dvs. omkonkursen skall handläggas som ordinär eller som mindre konkurs. EnligtUtskoUsmajorilelens uppfaltning är del vikiigi all valel av handläggningsformträffas räll från början. möjliggörs bara om del finns så bra garantiersom möjligl, så alt konkursdomaren får ell tillfredsställande underiag för sinbedömning. Samtidigl måste man eftersträva att konkursdomaren kan fattabeslutet efter framställningen. I det här ligger också ettkrav pä rättssäkerhet för borgenärerna. I propositionen framläggs också olikaförslag i delta syfte. a. skall kronofogdemyndigheterna ha skyldighet attge konkursdomaren upplysningar som kan vara av värde för honom, och vidare kangäldenär i vissa fall beordras att ge upplysningar som också kan varavärdefulla för bedömning av i vilken form konkursen skall handläggas. Del ärklart att elt särskilt utredningsförfarande. somhar aktualiserats i den här reservationen, i vissa fall skulle kunna fylla ettvisst behov, men ä andra sidan är del en uppenbar nackdel med dentidsförskjutning som härigenom uppstår. Även om den i vissa fall kan blirelalivi kort, bör man inte inslitulionalisera förfarandel på del sätt somreservanterna yrkar pä. I och med att advokater som regel blir förvaltare förbåde mindre och ordinära konkurser finns del inle heller någon större nackdelförknippad med en övergäng från den ena handläggningsformen till den andra, somjag lidigare har berört. Del här gäller propositionens förslag i motsats tillsocialdemokraternas modell, och man behöver inle i ett sådant läge byta advokateller förvaltare om inle andra skäl talar för det. Därför tillstyrkerutskottsmajoriteten propositionens uppläggning och avstyrker den socialdemokraliskareservationen. Iproposilionen föresläs vidare all kvarstad eller skingringsförbud skall kunnaläggas på gäldenärens egendom i avvaktan på att konkursansökan prövas. Deltakan vara nödvändigi i vissa fall. I reservationen 10 framhåller de socialdemokratiskaledamöterna i lagutskottet all beslul om kvarstad eller skingringsförbud skallgälla inte bara fram lill konkursdomarens beslut om konkursen ulan ocksådärefter ända fram till dess att egendomen omhändertagits av förvallaren. Nuär del ju sä att gäldenären förlorar sin rädighet över egendomen dåhan försalts i konkurs, och förvallaren kan alltså ta hand om den. då ha tagit hand om egendomen genom kvarstad eller påannal sätt, är kronofogdemyndigheten berättigad att efter konkursbeslulelöverlämna egendomen till förvaltaren. I varje fall kan inte gäldenären ha rättatt utfå egendomen. I övrigt finns det bestämmelser i 17 kap. 13 § brottsbalkensom reglerar gäldenärsbroll, som del här blir fråga om, och som skall tillämpasi sådana här sammanhang. Därför kan del inle, menar vi, finnas skäl all vidlaylleriigare arrangemang. Vi menar alltså att propositionens förslag är heltlillfredsslällande på den här punklen. Sånågot om den moderata reservaiionen 11. Den gäller frågan omhandräckningsförfarandel vid konkurs, som bl. a. tog upp. Demoderala reservanierna motsätter sig uiformningen av 54 § och menaratt detvångsåtgärder som där beskrivs innebär långtgående ingrepp i gäldenärensintegritet. De anser all beslul om ålgärder bör fattas av konkursdomaren ellerrätlen, så att man pä sä sätt får en exekutionstitel, som del heter.