prot · G20956 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:56 §1 Justerades protokollet för den 7 innevarande månad. §2 Föredrogs och hänvisades 1978/79:79 lillcivilutskottel §3 Föredrogs och hänvisades 1978/79:185 lillutbildningsutskottet § 4 Den ekonomiska politiken m. m. Fortsattes överläggningen om finansutskottetsbetänkande /79:10, skatleulskotteis belänkanden /79:19 och 20,socialutskottets belänkande 1978/79:21, socialförsäkringsulskottels betänkande1978/79:13 saml arbetsmarknadsutskottets betänkande 1978/79:15. (apk); Del känns alltidkonstigt atl la upp en debatt som i realiteten avslutats för flera timmarsedan. Atl debatten måste brytas och alt någon måsle stå över tillnästa dag är naturiigt och helt i sin ordning. Jag tänker inte heller klagaöver det. Men, herr talman,att talarlistan komponeras så, all förelrädare förarbetarpartiet kommunisterna placeras sist på listan och efter del atlutskottets talesman haft ordet och kommenterat motionärers och reservanterssynpunkter på utskottets behandling av resp. motioner, finner jag heltotillfredsställande. Del kan inte vara gjort i syfte alt skapa en bättrearbetsordning för denna kammare, ulan det måsle mera vara dikterat av ensirävan alt undvika en seriös behandling av kommunisternasmolioner. Jag uppleverdella som en parodi på demokratin. Jagvill sedan återknyta till gårdagens deball. AlfWennerfors ställde i går kvällfrågan om man kunde lita på atl alla de kronstycken som används verkligenbidrar till att skapa fier jobb. Svaret på frågan blir ell otvetydigt nej. Mankan inte lita på att alla kronstycken som ges ut verkligen innebär atl delskapas fler arbeten. Detta beror inle på att en eller annan ungdom anser sig harätt atl välja vilka arbetsuppgifter han/hon skall ta på sig. Det beror hellerinte på alt del flnns någon som är sjuk oftare än . Detberor på hell andra saker. Denekonomiska politiken m. m. Vihade för inle så länge sedan en deball här i kammaren då vi diskuterade hur25-kronan har använts av förelagen. Del visade sig då all det fanns anledningall misstänka atl av de pengar som betalats ul i form av 25-kronor ickehade använts på ett sådanl sätt som 25-kronan var avsedd för. Det helte i detsvar som arbetsmarknadsministern gav, att det var ell överutnyttjande av25-kronan. Del här är ett exempel. Om del är vad efteriysle, såskall jag gärna slå för all förmedla del. Men atl i den här debatten börjadiskutera huruvida ungdomar är lata eller inte, huruvida de visar sig vara påålenen på arbetet eller inte, upplever jag som en skendebatt där man sökerrikta uppmärksamheten från problemet att inle förmår atl leva upp lillFN-konventionen som talar om rätten lill ell arbete, en konvention som vårtland har undertecknat. Alla försök atl komma undan den debatlen genom atl talaom lata ungdomar och män niskor som anser sig ha rätt atl välja jobb är enskenmanöver och skall betraktas som en sådan och ingenting annat. Vidaretalas del litet allmänt i reservation. Jag försökte efter debatteni går all komma underfund med vad moderaierna egentligen menade med sinreservation och fann då all man i reservationen pläderade för atl man måsteåstadkomma rörlighet på arbelsmarknaden. När jag började arbeta ibörjan av 1950-ialei kommer jag ihåg alt jag möttes av affischer ute på olikaarbetsplatser. Man talade om "hoppjerkor" och alt man måsle se tillatt få stopp på dem; man skulle inte så ofta byta arbetsplats. Detär möjligl att nu vill införa den ordningen atl man så au sägaskall uppmana människor all bli hoppjerkor igen. Eller är del möjligtvis så vill förstärka inslaget av den flytilasspolitik som under många årbedrivits i det här landet, men som verkligen inte har varit lill gagn för dearbetande men däremoi naturligtvis för förelagen. Låt mig sedan la upp vår egen motion, motionen nr 100 i arbetsmarknadsutskoltelsbelänkande nr 15. Moiionen är en kläm ur kommunisternas motionnr 96 som omfattar hela den ekonomiska politiken. I den klämmen lar vi upp denproblemalik som jag här berörde, nämligen det sätt på vilket förelagen harutnyttjat utbildningsbidraget, en fråga som - del nämnde jag lidigare - ocksåhar varit föremål för en interpellationsdebalt. Något slörre intryck avarbetsmarknadsministerns uttalanden i den debatten har intearbetsmarknadsutskottet lagit. Den översyn av bestämmelserna som statsrådetförulskickade - ja, man kan nästan säga atl han utlovade den -syns inte myckeltill i belänkandet. Vad som i den vägen förutskickas är au del i stället för 25kr. i lirnmen skall bli två tior under del saml atlbidragels nivå och utformning kommer alt las upp i kommande budgetproposition. Delärjusl ulformningen som är avgörande. Om det skall bli möjligt för företagenall även i fortsättningen räkna in dessa bidrag som en nettoinkomst genom altden personal, lill vars vidareutbildning bidraget är avsett, i huvudsak slårkvar i den löpande produktionen ärden avgörande frågan. Vi kommer verkligen attfingranska arbetsmarknadsministerns förslag. Arbetsmarknadsutskoltelsbetänkande /79:15 avslöjar också obarm- härligttalet om alt arbetslösheten är på väg nedåt och all vi skulle gå mol ljusaretider. Genom atl blanda ihop begreppen sysselsättning och reguljärt arbete kanman fö fram en hygglig totalbild av ulvecklingen underdel senasle året.Tabellerna på s. 5 i belänkandet visar att 28 000 fler personer var sysselsattai oklober månad jämfört med . Men uppställningen visarockså att arbetsplatserna inom industrin minskade med 25 000 och all antaletarbetslösa kassamedlemmar var 9 000 fler. Utskotletskriver också all uppgången i sysselsättningen huvudsakligen är att hänföralill ökningen av antalet deltidsanställda. Och var finns nu dessa? Jo, del ärinom handels- och servicesektorn, inom de områden som på ett hederligtpolitiskt språk betecknas som icke-produkliva områden. och regeringen lill äventyrs delar vår uppfattning att varuproduktion- industriell produktion - är ryggraden i den svenska ekonomin, då ärhuvudparten av de förslag ulskottsmajoritelen lägger fram helt otillräcklig. Omman däremot bara räknar med atl trampa vatten fram till valel, är delbegripligt att man fortsätter att mer eller mindre villkorslöst strö pengaröver förelagen. Då lar man naturiigtvis ingen lärdom av erfarenheterna från desenasle årens subventioner lill företagen, som med miljarder överskriditindustriinvesteringarna ulan all del inneburit all man kunnat förhindra enstigande arbetslöshet. Förpolitiker som känner större ansvar för arbetstillfällena och de anställda änför aktieägarna och deras utdelning står del klart, all arbetsmarknadspolitikenmåsle bli föremål för en total omprövning. Det är inle fier och slörre gåvortill företagsägare som behövs, utan del är faktiskt tumskruvar påkapitalisterna. Häromdagenkunde vi läsa i dagspressen atl de anslällda vid i uttalade sigmol statliga pengar till den företagsenheten. I stället krävde de av regeringenatl den skulle öva påtryckning på förelaget så all del log ansvar för alt säkraarbetsplatserna. Molion nr 100 innehåller ett begränsat, elementärt krav, nämligen enskärpning av reglerna för förelagens ulnyltjande av utbildningsbidragen. Jaganser inte alt detta krav är tillgodosett genom utskottels hänvisning lillkommande budgetproposition. Jag yrkar därför bifall lill arbetarpartietkommunisternas motion nr 100. Denekonomiska politiken m. m. BIRGITTADAHL (s); Det finns knappasl någon politiker eller något politiskt parti som inteär noga med alt framhålla sin vilja atl stödja barnfamiljerna. Det finns godaskäl för del. Detär vikligt att barnen och deras föräldrar garanteras bra levnadsvillkor, bl. a.genom att vi alla bidrar lill kosinaderna för barnens försörjning, omvårdnadoch utbildning och genom atl samhällsplaneringen anpassas till barnfamiljernasbehov. Förändringari människors sociala liv och kulturmönster och i samhällets och arbetslivetsorganisation kräver ibland nya reformer- vi upplever jusl nu ett sådanl skede.Och del är min bestämda övertygelse atl den ökade Denekonomiska politiken m. m. jämställdhet,somtrots allt långsamt håller på alt förverkligas, ivärtemot vad många tror ellerpåslår mycket starkt har bidragit och kommer atl bidra lill atl öka förståelsenför barnens behov och beredvilligheten all lillgodose dem. Den ökade jämställdhetenblir därigenom till nytta för barnen i dubbel bemärkelse - de för tillgång lilltvå föräldrar som verkligen lever med dem, och deras behov uppmärksammas bällreav andra vuxna och av samhället. Ettannat vikligl krav är all barnfamiljerna måsle höra lill de grupper som i tiderav kris och svårigheter i första hand skyddas mot verkningarna härav. Också detär en situation som vi f n. upplever och som ställer särskilda krav påpolitikens utformning. Delvar mol den här bakgrunden naturligt att barn- och familjepolitiken spelade roll i förra valrörelsen, och jag är övertygad om all den kommer att göradel i fortsättningen också. Försocialdemokratin är och förblir barn- och familjepoliliken en cenlral fråga. Viförde i valrörelsen fram vårt program för en fortsättning av det reformarbetesom vi då hade inlett - bl. a. efter beslut av 1972 och 1975 årspartikongresser. Det omfattar bl. a. utbyggd barnomsorg, förstärkt ekonomisktstöd genom ökade barnbidrag och bosiadsbidrag, utbyggd föräldraförsäkring,SIA-skolans förverkligande och bällre boendemiljö. Vihar också efter regeringsskiftet fortsatt att sätta barn- och familjepolitikeni centrum för vårt arbete. Vi har fört fram förslag om fortsatta reformer. Våraförslag och åtgärder mot den ekonomiska krisen, vars verkningar barnfamiljernaär särskill sårbara för, har alltid inrymt krav på insaiser som särskill skullegynna de mest utsatta grupperna; barnfamiljerna, pensionärerna ochlåginkomsttagarna. Del gör också del förslag som behandlas, genom kraven påhöjda barnbidrag och bosiadsbidrag och en skatteomläggning som särskilt gynnarinkomsttagare i kommuner med stor försörjningsbörda och hög skatt. Det är vårtsätt att i handling visa alt vi menar allvar med kraven på ökat stöd lillbarnfamiljerna. Hurär det då, herr talman, med de borgerliga partierna som i valrörelsen ställdeul löften om mycket koslnadskrävande reformer för barnfamiljerna? Det lydde ju-även om vi inte var överens om hur reformerna borde utformas - på att deborgeriiga partierna var beredda aU ställa resurser till barnfamiljernasförfogande. Somalla vet, har de borgeriiga partierna efter valet haft makt au i handling visavad deras löften var värda. Svarei till barnfamiljerna är atl löftena varingenting värda. Tvärtom har barnfamiljerna, särskilt om familjerna haft låginkomst och barnen varil många, varil den grupp som har drabbats värst av denekonomiska krisen och av de borgeriiga regeringarnas och partiernas medvetetvalda metoder att möta krisen. Man har helt enkelt valt att lägga de tyngstabördorna på de sämst lottade och på dem med störst försörjningsbörda. Närlöntagarna avslår från alt la ut de löneökningar de skulle kunna fö ochregeringen släpper loss inflationen, bl. a. genom devalveringar ochmomshöjningar, drabbar detta dem som har den lägsta inkomsten och den slörslaförsörjningsbördan mest. I familjer med flera växande bam är åtgångenoch slitaget stora på mat, kläder, skor och utrustning i hemmet. Där går denstörsta delen av inkomsten till sådana nödvändiga vardagsvaror och lill hyraoch barnomsorg. När kostnaderna stiger på de här varorna utan alt inkomstenstiger i moisvarande mån, blir resultatet sänkt levnadsstandard. Underregeringen lid har en vanlig barnfamiljs levnadsstandard sänkts medett värde som motsvarar om årel, och del förefaller som omdenna utveckling skulle fortsätta under folkpartiregeringen. Denhär för vanliga barnfamiljer negativa utvecklingen har ytterligare förstärktsav de skatteomläggningar som genomförts och föreslås från borgeriigt håll. Dehar genomgående missgynnat barnfamiljer i vanliga inkomstlagen somhöginkomsttagare utan försörjningsplikt föll mycket stora förmåner. Detär med del skattesystem vi har omöjligt atl kompensera flerpersoners-hushållför de extra påfrestningar de drabbats av i en sådan här situation. Ingaindexregleringar eller marginalskalteomläggningar i väriden kan ge något exlratill dem som har stor försörjningsbörda och stora levnadsomkostnader. Vill manklara av de problemen, krävs radikala förändringar i skattesystemet av annatslag eller också sådana särskilda stödåtgärder i form av höjda bosiadsbidragoch barnbidrag och sänkta priser på baslivsmedlen som vi har krävt. Naturiigtvishör barnfamiljerna också lill dem som drabbats värst av reformsloppel,l. ex.när det gäller skolan, barnomsorgen och socialpol iiiken-ett reformslopp somtill mycket stor del beror på den djupa oenigheten inom de borgerliga partiernanär det gäller familjepoliliken. Barai milt lilla län finns det lusentals familjer som inle kan fö barnomsorgoch därmed inle heller den inkomsl och livsform som de behöver. Ännufier sliter alldeles för hårt med dubbelarbete. De här familjerna harnu tvingats inse atl de av dem så efterlängtade reformerna har blivit fiera årförsenade. De är djupt besvikna. Det ärju nu de skulle behöva en förbättring isitt liv. Barnfamiljernadrabbas naturiigtvis också särskilt hårt av arbetslösheten. Det framgår av allstatistik att det är ungdomar och kvinnor som drabbas värst. När regeringenFälldin äntligen bröt samman var ungefär 100 000 ungdomar-en hel årskull -molsin vilja ulanför den egentliga arbelsmarknaden och hälften av dem hade inleheller beredskapsjobb eller utbildning. Vill man försöka tolka vad dennastatistik innebär i enskilda människors liv, förslår man alt den betyder altdel finns många familjer med en arbetslös pojke eller flicka, en mammasom sett sin chans alt äntligen fö ett jobb försvinna eller fött sin redanotillräckliga deltid nedskuren och en pappa med varsel hängande över sig. Jaghoppas aU kammarens ledamöter har tillräckligt med hjärta, erfarenheler ochinlevelseförmåga för aU inse vilka påfrestningar -av ekonomisk, social ochpsykisk natur - som de här familjerna lever under. Del är, herr lalman,faktiskt inle svårt att begripa varför många familjer inle vågar skaffa Denekonomiska politiken m. m. Denekonomiska politiken m. m. sigså många barn som de egentligen skulle vilja ha, om känslorna fick råda. Vadsom däremot är fullständigt obegripligt är, atl de borgerliga partierna inleens har ambitionen att bibehålla det ekonomiska familjeslödel vid dess tidigarenivå, än mindre alt förbättra det. Del borde ju ändå vara ett alldelessjälvklart krav, om man vill hålla barnfamiljerna skadeslösa för den ekonomiskakrisens verkningar. Men det som hänl är tvärtom altbarnbidragets och framför allt bostadsbidragets värde minskal. Dehöjningar av barnbidragen som genomförts eller som föreslås av de borgerligapartierna är inte lillräckliga för atl kompensera barnfamiljerna för derashögre levnadskostnader - hur skulle . kunna göra det? Närdel gäller bostadsbidragen så är verkligheten den atl allt fler barnfamiljerförlorat sina bostadsbidrag eller föll dem kraftigl försämrade, somde fött sänkt levnadsstandard och kraftigt höjda bostadskostnader.Bostadsbidragssystemet har urholkals av inflationen därför alt det inle haranpassats lill penningvärdeförsämringen och hyreshöjningarna. Alll flerbarnfami/er får belala alll större del av hyran själva. Alll fler förlorar sinabostadsbidri.0, trots att deras verkliga inkomstnivå och betalningsförmågaförsämrats. Del här har lett lill alt andelen barnfamiljer som förbosiadsbidrag har minskal kraftigl, , varav 40 000 hushåll bara i år.Inom bosladsbidragssystemei har andelen barnfamiljer minskal och andelenhushåll utan barn ökat. Och det är familjer i vanliga inkomstlagen med enhemarbetande förälder som främst har drabbats. Bostadsbidragenhar stora fördelar ur både fördelningspolitisk, familjepolitisk ochbostadspolitisk synpunkt. De skall enligt vår uppfattning användas till atttillföra extra resurser till hushåll med låga inkomster och flera barn och lillatt garaniera att alla har råd att efterfråga den bostad som de behöver. På delsättet kan de också slimulera bostadsbyggandet och främja sysselsättningen. Deskulle med andra ord kunna fylla en vikiig uppgift i en krissituation som denvi nu upplever. Men de borgerliga regeringarna har vägrat atl ulnyltja denmöjligheten och i stället med berått mod - mol våra protester - medverkat fortgående försämring. Redanför kunde boende- och bostadsfinansieringsulred-ningarna peka påatt det just bland barnfamiljerna finns hushåll som bor trängt och behöverbostadsbidrag för all kunna förbättra sin bostadsstandard. En bland månganegativa effekter av den utveckling som jag här beskrivit är alt gruppentrångbodda barnfamiljer som inle har råd atl förbättra sitt boende med störstasannolikhet harökai. Det finns säkert t. o. m.de som hartvingats försämra sittboende. Del är i så fall första gången på ell par generationer som vi upplevernågot sådant, och del är en utveckling som borde upplevas som ett stortnederlag för den ansvariga regeringen och ministern. I det läge som råder har det varit naturligt för oss socialdemokraleralt kräva kraftiga förbättringar av bostadsbidragen i syfte atl dels ge ettnödvändigt stöd lill särskill utsatta grupper, som barnfamiljer ochlåginkomsttagare, dels stimulera bostadsbyggandet och sysselsättningen. harframfört sådana krav vid upprepade tillfällen fr. o. m. men alllidmötts av den borgerliga majoritetens motstånd. Desto större blev vår glädje -och mångas förvåning - när för en månad sedan samtliga partier i civilutskottelställde sig bakom våra krav på väsentliga förbättringar av bostadsbidragen. Vienades i utskottet omalten höjningav hyresgränsen med . och en höjning avdet statliga bostadsbidraget med . var motiverade från bostadspolitisksynpunkt. Vi har dessulom för vår del markerat atl del också skulle behövas enhöjning av inkomsigränserna för att molverka del bortföll ur systemet som harskett och som också riskeras i forlsätlningen. Detvar ett bra ställningstagande som civilutskottel gjorde. Förslaget ansluter sigväl lill de behov som finns hos barnfamiljerna. Detla framgår avcivilutskottets yttrande lill finansutskottet, där en rad fakta ur bostadsstyrelsenspetita, aktuell hyresslatislik och annat redovisas. Resullalet av ell beslut ienlighet med ulskottsförslaget skulle vara atl drygt 400 milj. kr. skullestyras lill familjer med låga inkomsier och hög hyra och särskill gynnafamiljer med flera barn. Vi har också kunnat märka att del här är ett beslutsom människor runt om i landet gillar. De gillar att vi klarade av alt - allaandra motsättningar till trots - göra en sociall angelägen insals i enighet.Del har människor verkligen tyckt om. Vihade också intrycket alt våra kolleger menade allvar med beslutet. Man sitterju knappast och gör upp om sådana här ling utan alt ha förankrat beslutet hossitt parti. Del är åtminstone en regel som vi tillämpar. Och vi anserall det ärnödvändigl för all vi skall kunna lita på varandra i det politiska arbelel ochför atl väljarna skall kunna lita på oss. Delvar därför med myckel stor besvikelse som vi och alla som berörs av våra beslut- och det är faktiskt väldigi många - fick se hur de tre borgeriiga partiernadärefter alla hoppade av uppgörelsen. Särskilt handlande äruppseendeväckande med lanke på alt man i del partiet så gärna vill framstå somsmåfolkets talesmän och därtill i sina reservationer och i debatten talar ombehovet av alt skalle- och stimulanspaketet för en låglöneprofil och innefattarstöd tilL barnfamiljerna. Och det var också ett tema i både centerledarens ochRune anföranden här i går. Denulveckling som ärendet haft hade också gett oss intrycket atl hade ettstarkt intresse i frågan, bl. a. markerat genom alt de själva kom med förslagsom vi andra ställde oss bakom. Vikräver därför, herr talman, alt förklarar varför han har handlalså här. Var allting bara ett spel för gallerierna, en sorts lålsaslek? Luradeni i oss? Eller var det ni som blev lurade och överkörda, av era egna?I så fall har ni och era borgeriiga kolleger i utskottet en möjlighet alt följaer övertygelse och hjälpa till all genomföra en angelägen reform genom atlrösta på den socialdemokratiska reservationen på den här punkten. Och deluppmanar jag er härmed att göra. Efter alt ha hört talesman i gårlala om behovel av särskill slöd lill flerbarnsfamiljerna vill jag rikta denuppmaningen också till , eftersom del här förslagel ju skullesärskill gynna familjer med flera bam. Den ekonomiska politiken rn. Denekonomiska politiken m. //?. Mende borgerliga partiernas avhopp från vårt enhälliga beslut om ett förslag somkunde ha tillfört barnfamiljerna och bostadssektorn 400 milj. kr. var inle densista luren i della märkliga spel. kunde vi läsa iA-pressen alt ett vikligl inslag i den budgel som kommeraii presenterasijanuari skulle vara höjningarav bostadsbidragen av ungefär den utformning ochomfattning som beslutet i civilutskottel innebar jämte lil Imötesgående avvissa yllerligare krav i vår motion, bl. a. om höjda inkomslgränser. Man varmed andra ord i regeringen beredd alt föreslå i.o. m. slörre ochdyrbarare reformer än dem som man sagt nej lill medmotiveringen au vi inte skulle ha råd med dem. Visserligen skulle del då ha inneburileu års försening, som vi naturligtvis inie kan accepiera, men ändå! Denfråga som vi då omedelbarl ställde oss var naturligtvis om de borgeriigapartiernas avhopp i finansutskottet helt enkelt beror på att man av renaprestigeskäl, av omsorg om regeringens möjlighet att göra egna utspel ijanuari, är beredd alt offra barnfamiljernas iniressen. Sedandröjde det f ö. inte innan bostadsminislern gick ut i en stortuppslagen intervju och förklarade all del inte är nödvändigl all höja bostadsbidragen.Enligt hennes mening räcker lidigare beslutade förändringar för att täcka ineffekterna av hyreshöjningarna. Men del hon då noga aktade sig för alt avslöjavar all effekterna av höjningen av övre hyresgränsen kraftigt reduceras, ivissa fall helt, av den beslutade höjningen av nedre hyresgränsen.För hushåll ulan barn blir del ingen höjning alls. För familjer med upp lillfyra barn blir den verkliga höjningen . och för familjer med fem ellerfler barn . Alla vet atl hyreshöjningarna har varit slörre. Därtill kommerall utan förbättringar av inkomstgränserna kommer alll färre familjer alt fånågon nytta av höjningen av hyresgränsen, eftersom de faller ur systemet. Dethär är, herr talman, ingen reform. Del är ell dåligl försök till kosmetiskoperation. Medanledning av det här uttalandet av bostadsminislern vill jag också fråga minaborgerliga kamrater i utskotlet, som ju var med om våra gemensamma bedömningar,klarl uttalade i vårt yttrande, atl dessa höjningar är nödvändiga urbostadspolitisk synpunkt: Delar ni bosladsminislerns uppfallning i det häruttalandet, eller slår ni fast vid den uppfattning som ni för så korl tid sedanhar deklarerat i utskottet? Isamma intervju uttalar sig bostadsministern också på så säll alt hon påstår genom sina åtgärder har styrt in bostadsbidragen "mer på ettfamiljestöd". Del ärett egendomligt uttalande, som föranleder två frågorsom jag vill ställa trots atl bostadsminislern inle är här och kan besvara dem. Fördel första: Betyder ullalandet alt den nuvarande regeringen har släpptambitionerna all bostadsbidragen också skall ha ett bostadspolitiskt syfte, allmedverka till atl slimulera efterfrågan på bra bosläder? Del skulle i så fallstrida mot alla lidigare uttalanden av och av regeringen, senast avbosladsministern i hennes senaste budgetproposition. Fördelandra; Ärdet all styra in bosladsbidragssystemei på ell familjestöd, när manmedverkar lill all alll fler barnfamiljer förlorar sina bidrag och alt andelenbarnfamiljer i systemet minskar? Tillde här frågorna vill jag lägga en kommentar - för det lönar sig väl inle altfråga - och del är följande. Del förefaller som om intervjun har kommit tillsom ett meddelande om alt bosladsministern har misslyckats i sina förhandlingarmed den övriga regeringen och all det därför inle blir några förslag om höjdabosiadsbidrag i budgetpropositionen heller.