prot · G209148 · 1978-12-31 00:00:00 — Utbyggnad av såväl denöppna narkomanvården som institutionsvården pågår enligt beslut.Programmet med narkotikafria enheter inom kriminalvården synes fungera. Liksomtidigare deltar vårt land i del internationella arbetet motnarkotikamissbruket. Ombekämpandet av alkohol- och narkotikamissbru -ket RUNEGUSTAVSSON (c): Jag ber alt fö tacka för svaret på min fråga. Jag delarsocialministerns uppfattning att alkohol- och narkotikamissbruket är vårtsamhälles största sociala problem. Bakom siffrorna om antalet alkohol- ochnarkotikamissbrukare döljer sig oerhörda mänskliga tragedier. Hårdast drabbadeär naturligtvis missbrukarna själva, som löper risk att aldrig kunna återgålill normal livsföring. beslut som vi fattade i dels 1977 om alkoholpolitiken, dels 1978om narkoukapoliliken antogs program med väsentliga målsättningar, som skallligga till grund för ett fortsatt arbete på dessa områden. Dessa båda programvar vikliga steg i kampen mot missbruket. Det nya var bl, a, alt insatsernaskulle täcka hela samhällslivet. Menprogrammen utgjorde bara ett första viktigt steg för all intensifierainsatserna, och vi politiker för inte slå oss lill ro med det vi hittillsgjort. måste en uppföljning ske. Socialministern säger, när hanredovisar missbrukssituationen, alt det enligt de bedömningar som har gjortsinle har skett några påtagliga förändringar i missbrukslägel under det senastehalvåret. Jag delar på grundval av de rapporter som vi har fött från olikadelar av landet inte den uppfattningen. Polismästaren i uppskattar t,ex, antalet tunga missbrukare inom till ungefär 10 000. Ocksåfrån andra håll kommer mycket illavarslande rapporter om fortsatt ökatnarkotikamissbruk. Bl, a, är kokainet på väg in i landet. Dessa oroandetendenser menar Jag att vi måste ta mera på allvar. Vi får inte gå i den tronalt det inte sker några förändringar i läget. Närdel gäller uppföljningen av besluten redovisar socialministern vad som gjortsinom och hur många miljoner somfördelas på detta område. Men jag efterlyser ett annat mycket viktigt inslag idelta sammanhang, nämligen folkrörelsearbeiei, liksom ett engagemang frånsocialministern i dessa frågor. Jag har sagt atl det har varit såoerhört tyst i debatten på detta område. Vi måste ständigt föra en debatt omdessa problem och rikta uppmärksamheten på dem, så atl svenska folket verkligenför upp ögonen för deras allvar. Del är en uppgift för folkrörelserna. Om bekämpandet av alkohol- och narkotikamissbru -ket för den alkoholpolitiskanämnden, för och för socialministern, som har ansvaret fördetta område. Vi måste intensifiera denna debatt, herr socialminister, om viskall kunna komma lill rätta med dessa problem. säger att han inte delar uppfattningen, all det intehärsken några mera påtagliga förändringar i missbruksläget under det senastehalvåret, och pekar på uttalanden från , När det gäller missbrukslägetinom narkotikaområdel vill Jag säga, all vi kommer att få bättre underlag föralt bedöma det genom den utredning som Jag nämnde i milt svar. Men om delskulle vara så, att det finns 10 000 lunga missbrukare i , vilket jagför dagen inle kan kommentera - även om del naturiigtvis vore mycketuppseendeväckande om det förhöll sig så - är del inle troligt au de skulle hatillkommit . Men, som sagt, vi får bättre underlag änbara allmänna uttalanden genom det utredningsmaterial som kommer. Utredningenavslutar just insamlingen av data. Iövrigt håller jag naturligtvis med om att de här programmen som antogoch som regeringen slår bakom, liksom den större delen av , bara äreltförsta steg. skall de förverkligas. På alkoholområdet har socialstyrelsensalkoholnämnd fått stora uppgifter i det sammanhanget. Jag hoppas,att nämndennu,sedan den har föll komma igång med sitt arbete och fått ordning på sittkansli - vilket log - också snart kommer med initiativ tillytterligare åtgärder. Jaglyckades inle egentligen uppfatta att och Jag har olika meningi någon sakfråga. Därför kanske vi inle skall föra någon allvariigare träta , säger att Jag borde hålla flera tal om missbruksfrågornaoch del skall Jag gärna försöka efterkomma. Nej, del finns ingen anledning all ha någon träta om detla problemdärför att det är så allvarligt. När Jag efterlyste ett ökat engagemang frånGabriel sida var det Just för att föra ut debatten. Del är där Jagtycker det har varit för tyst. Liksomsocialministern hoppas Jag all den nämnd som vi har knuien till socialstyrelsenverkligen följer upp programmen via organisationerna, för när vi inrättadenämnden, var del faktiskt ett mycket stort intresse från organisationernas sidaatt fö representation i nämnden, och Jag har utgått ifrån ati det skall följasupp. Sedanvill Jag ytteriigare slå fast den målsättning beträffande narkotikamissbruketsom antog 1978, då vi klart slog fast att samhället inte kan godtanågot annat bruk av narkotika än det som är medicinskt betingat. Det måsteligga som grund för hela arbetet, och därför är det naturligtvis viktigt all viinriktar våra gemensamma strävanden mot att komma åt alla de bakomliggandeproblem som finns och atl vi agerar så alt samhället inte visar någonförsköning mot de människor som i bakgrunden organiserar denna narkolikaförsäljning.Jag vet alt del är en mycket svår fråga, men vi för ändå inte rygga tillbakainför de svårigheterna. Del är riktigt som antyder, att del har funnits en visskritik från organisationernas sida just mot hur nämnden har fungerat. Jag kanvitsorda del. Jag känner inte närmare till bakgrunden. Del var så alt nämndenskansli inte kom i gång, den fick inte sina befattningshavare förrän i oktober1978, trots att nämnden inrättades fr, o, m, genom riksdagsbeslutpå , Vad anledningen egentligen är till atl nämnden hade svårt attkomma i gång harjag inte möjlighet att upplysa kaiTimaren om. Del är möjligtatt på den punkten i någon mån kan bidra till ett klariäggande.Jag vill dock säga att jag nu hoppas att det finns förutsättningar för ettbättre samarbete. Vi har från departementets sida försökt underlätta det någotgenom atl tillsätta en särskild utredningsgrupp beträffande en fråga som manfrån organisationerna har visat särskilt intresse för, nämligen de alkoholfriamotellens situation. Iövrigt vill jag stryka under de mål för politiken på detla område som riksdagenhar lagt fast. Del har skett med vårt fulla stöd, och vi gör vad vi kan för attförverkliga de målen. Jag kan försäkra att det fattas ingentingvad gäller del personliga engagemanget hos någon av folkpartietsregeringsledamöter eller riksdagsledamöter. Jag har ingen anledning att sättanågot dåligt betyg på eget engagemang, men jag tror inte attvi behöver slå honom efter. Kulturinsatserför barn, m. m. Överiäggningenvar härmed slutad. §12 Föredrogs och hänvisades 1978/79:2698 tillcivilutskottet §13 Föredrogs men bordlades åter betänkanden /79:36 och 41Skatteutskottets betänkande 1978/79:50 betänkande1978/79:26 betänkande 1978/79:38 Utbildningsutskottetsbetänkande /79:40 §14 Kulturinsatser för barn, m. m. (forts.) Fortsattes överläggningen omkullumlskottets betänkande 1978/79:30. (apk): Jag skall börja med atl anknyta till del som tidigare präglat en stordel av gårdagens debatt, nämligen frågan om barnkultur och de förslag 3Riksdagens protokoll 1978/79:148-149 Kulturinsatser för barn, m. m. somfinns där, men framför allt det som inle finns. Förslagenär, som del sagts, inle av särskilt upphetsande eller imponerandekaraktär. Man konstaterar en rad problem och säger många självklarheter men ärbenägen alt lösa de flesta problemen genom att föreslå nya utredningar. Del ärsom bekant en ofta använd väg för att undvika konkreta åtgärder. Somså mycket annat är frågan om barns tillgång till bildande och fostrande kulturen klassfråga, en fråga om rika och fattiga. sätter fingret på detta väsentliga faktum. I förbundelsyttrande över rapporten från barnkulturgrupp heterdet bl. "SKVmenar att det visseriigen är viktigt med en allmän satsning på barnkultur, menalt den angelägnaste uppgiften är atl finna metoder all häva destora skillnaderna i kulturhänseende mellan olika grupper av barn. De barn somockså i andra avseenden är dåligt lottade -invandrarbarn, barn från etniskaminoriteter, handikappade barn, barn från avfolkningsbygder, samt barn frånfattiga storstadsområden - är också de som nås sämst eller inte alls av dekulturella satsningar som görs. Skillnadernai kulturhänseende mellan olika kategorier barn är troligen mycket större än skillnadernai levnadsstandard i övrigt, och "mycket talar för all skillnaderna ikulturell standard ökar." Vivill från kommunisternas sida framhålla faran i att man alltförmycket talar om "barnkultur" eller "vuxenkullur". Vad sombehövs är framför allt en allmän lyftning av den kulturella nivån och sådanasatsningar atl kulluren kan göras lill var mans egendom, alltså åtgärder somgör att barnen på ett naturiigt sätt växer in i vuxenväridens kulturiiv. 1 ettriktigt, rättvist, mänskligt samhälle måste det vara viktigt atttillfredsställa behovet av kultur, liksorn människornas behov av mal ochkläder. Del måste gälla för såväl barn som vuxna. Detär alldeles klart all en folkpartistisk regering, som tror på marknadskrafternasfria spel och som slår vakt om rätten all göra profit på praktiskt laget allt -också del bristfälliga kulturella utbudet - inte kan komma med några radikalalösningar. Det ligger i sakens natur. Demokratiseringenav kulturiivet och strävan att göra en god kultur till var mans egendom är, somvi marxister ser det, ett led i kampen för att ändra nuvarandeegendomsförhållanden, därför atl produktionsmedlen också på det området ärmonopoliserade och styrda av profitinlressen. Sanningeni det Jag säger kan bekräftas av var och en som har rest i socialistiskaländer. Där finns ett enormt utbud av billig och god litteratur, ettlidelsefullt teaterintresse, som befrämjas genom närmast symboliska biljettpriser,och en fostran av barnen, så alt behovet av god kultur grundläggs frånbarnaåren. Ipropositionen om kulturinsatser för barn finns det en rad både kloka ochvälvilliga formuleringar om hur det borde vara, men goda ambitioner studsartillbaka mot den politiska grundval som en borgerlig regering står på, nämligenatt slå vakt om kommersialismen och inte ändra pä profitörernas möjligheterall tjäna pengar även på det som tillhör barnkulturen och som dessutom matarden unga generationen med så mycket destruktiv smörja, som ligger långt frånallt som man vill kalla kultur. Jagupplever propositionen om barn och kultur som ytteriigare en bekräftelse påsanningen i tesen "att vara liberal är att vara kluven". Vihar i våra motioner föreslagit betydligt mer pengar, både totalt och underdiverse punkter. Det sker i klart medvetande om atl detta i och för sig inteinnebär några verkliga lösningar eller steg framåt. De verkliga lösningarnaligger i djupgående förändringar av hela vårt samhälle. Dock kan man på vissaområden förbättra det kulturella utbudet genom att befrämja det ickekommersiella utbudet. Vihar i motionen 1303 föreslagit en höjning av anslaget till kulturverksamhetinom organisationer. Propositionen har här föreslagit en höjning med ca 300 000kr. Vi har ansett atl man som ett minimum borde ha accepterat denmedelsanvisning som har begärts av . Jag kommer emellertidinte att yrka bifall till vår motion. Del för räcka med den markering som detJag här har sagt innebär. TidningenFönstret, , ger i detla sammanhang följande träffandekarakteristik av borgeriig kulturpolitik: "Borgerligkulturpolitik har inte mycket till övers för folkrörelser, folkbildningsarbeteoch amatörkultur. Denna del av vårt kulturliv tolereras på sin höjd som marginellaföreteelser, som man kan offra litet pengar på när det samhällsekonomiskaklimatet är som bäst och som man kan sätta på svältkost när del kniper." Nogvar del delta synsätt som präglade departementschefen när propositionenförfattades. Vihar också ansett att man borde räkna upp anslagen till folkbiblioteken. Sammayrkande har ställts i motionen 610 av m. fl., som också följerupp våra krav i reservationen 13. Vi kommer att rösta för den. Vihar i motionen pekat på det positiva som håller på alt växa fram genomutvecklingen av ullåningsverksamheten på arbetsplatser. Där får arbetarna ennaturlig kontakt med bibliotekspersonal och kan också på ett naturligt sätttillgodogöra sig biblioteksutbudet. På det sättet når man också invandrare. Vihar också påpekat nödvändigheten av atl stödet till inköp av litteratur påinvandrar- och minoritetsspråk ökas. Den uppräkning som departementschefenföreslår utgör en direkt försämring när man tar hänsyn till inflation ochprishöjningar på böcker. Dethär är alltså ett område där man borde vara betydligt generösare. Med merapengar och en bestämd målinriktning kan folkbibliotekens olika verksamheter bliett ännu tyngre inslag i kampen mot förflackning och kommersialisering påkulturområdet. Närdet gäller kulturområdet avstyrks de flesta motioner som kräver höjningar avanslagen, och man hänvisar därvid till brislen på resurser. Och det är säkertriktigt ur borgerlig synvinkel. Resurserna räcker inle till allt. Kulturinsatser för barn, m. m. Kulturinsatser för barn, m. m. gälleratt välja och prioritera. Väljer man all ösa miljarder i subventioner överstorfinansen, går det ut över andra områden. Väljer man att anslå 14 miljarderkronor lill militära ändamål, tar man i anspråk miljarder som kunde användas påett annat sätt, exempelvis lill ökade satsningar på kulturens område. Vianser alltså inom kommunisterna atl prioriteringen i dettasamhälle borde vara en helt annan. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. PER (): Det är, för att travestera ett klassiskt talesätt, inte lockande ellerlustigt atl ta upp den handske som kastades i går eller snarare . Tilldet kommer atl kulturutskottets ledamöter gick upp tidigt och medandan i halsen återkommer från ett besök i , där vi har studerat stadensspeciella arkeologiska problem. Därtill kommer också att varken propositioneller belänkande egentligen är något särdeles bra underiag för en mera allmändebatt om barnkultur. Jag säger detla med anledning av att jag inte tänker taupp någon principdiskussion. Proposiiionenbygger på barnkulturgruppens rapport, och den rapporten är inte någon särskiltintressant läsning. I propositionens ingress säger också departementschefen:"Del material som kan tas till utgångspunkt fören diskussion omåtgärder är rikhaltigt men i vissa avseenden ändå bristfälligt." Del ärsådant som med ett engelskt lånord kallas understatement - och det är eu artigtunderstatement. Barnkulturpropositionen har därför, som jag ser det, fått karaktärenav ett antal förslag om konkreta åtgärder t. v., i avvaktan på en grundligareanalys av problemställningarna. Man kunde kanske kalla den en adhoc-proposilion eller beteckna den som ett första steg framåt. Meddetta vill jag ha sagt all jag inte tycker alt det är så stor mening med att nuföra någon sorts principiell debatt. Vad vi nu har alt göra är helt enkelt attfatta beslut angående konkreta förslag i proposition och betänkande. Delbör kanske sägas alt det inte är helt enkelt alt ta ställning lill föreliggandeförslag. Propositionen har visat sig vara ganska svår all tackla rent tekniskt.Och Jag avslöjar knappast några hemligheter när jag säger alt den har vållatsåväl kullurutskottets ledamöter som utskottets kansli betydande svårigheter. Härmenar jag svårigheter av teknisk natur vid utformningen av betänkandet ochsvårigheter vid själva ställningstagandena. Man kan också tillägga att deväckta motionerna har varit litet knepiga atl behandla - de har förvisso kommittill i viss hast och under tidsnöd. Utskottetsmajoritetsskrivning är tämligen kortfattad - den omfattar bara drygt 50trycksidor. Där behandlas dels propositionens förslag, dels sammanlagt 46yrkanden fördelade på 23 olika motioner. Till betänkandet fogas inle mindre än24 reservationer och 3 särskilda yttranden. Till detla kommer de yrkanden som ikammaren framförs av vpk:s och apk:s representanter. Jag kan inte minnas alljag under mina tidigare riksdagsår har sett ett så kortfattat betänkande med såmånga reservationer. Jag skall kortfattat säga något omnågra av reservationerna. står för tre av dem, men en av dem ärblott en följdreserva-tion. Ipropositionen föreslås att . skall anvisas till vissa centrala museer- alltså museer belägna i . Tanken är att anslaget skall utnyttjas förvissa tjänster vid dessa institutioner, till gagn och glädje för barn ochungdom. Enligtcenterns mening bör dessa medel i stället utnyttjas så att de kommer barn ochungdom lill del, oavsett de bor i eller ej. är inle någotstörre belopp. Det betyder nästan ingenting i de aktuella museernas stater. Medvår reservation vill vi markera atl de nya tjänsterna inte skall nyttjas förintern verksamhet inom de nämnda centrala museerna utan för en externverksamhet som också kommer den regionala museiverksamheten till godo. trots allt ett betydelsefullt belopp. Med detta yrkar jag bifalltill reservationen 16. Centernhar alltid betonat hembygdsrörelsens stora betydelse för bevarandet av lokaltoch regionalt förankrad kulturell tradition. En gång i tiden var vi inomcentern ensamma om detta. Det är glädjande att detta vårt intresse numeraspritt sig över stora gmpper i samhället och att det är påtagligt växande. Centernföreslår alt det blygsamma beloppet . skall anvisas tillhembygdsrörelsen för ökade insatser bland barn och ungdom. Vi har inte nåttförståelse för det förslaget bland övriga partier i utskottet, och det finnervi beklagligt - nästan egendomligt. Jagyrkar bifall till reservationen 19 och därmed också till följdreservalio-nen22. Reservationen8 skiljer sig från övriga reservationer på så sätt alt den inle följerpartilinjer. Här gör jag som ensam centerpartist gemensam sak medfolkpartisterna och mot en utskottsmajoritet av socialdemokrateroch övriga centemarlisler. Iproposiiionen föreslås atl . skall anvisas lill Svenska filminstitutetför att förstärka institutets import och distribution av barnfilm. Såvälutskoltsmajoriteten som vi reservanter vill här korrigera propositionen. Vivill använda mer pengar för atl stimulera produktionen av svensk barnfilm. Delsom skiljer majoriteten från oss reservanter är atl majoriteten vill destineraanslaget lill konstnärsnämnden, medan vi reservanter vill att det skall ställastill förfogande. Dethär är något som helt enkelt hänger samman med frågan om medlen verkligen kannyttjas inom ramen för konstnärsnämndens möjligheter aU bevilja anslag förfilmprojekt. Erfarenheter visar nämligen att få ansökningarsom avser Just produktion av barnfilm. fick man ungefär 190ansökningar för filmprojekt, varav 10 avsåg barnfilm. Av dessa 10 var del baranågon enstaka som kunde tänkas förverkligas. I det lägel tycker vireservanter att det är bättre atl del aktuella beloppet Kulturinsatserför barn, m. m. Kulturinsatserför barn, m. m. Där kan dessa medel nyttjas mera smidigt,därför att de kan kombineras med andra stödinsatser och därför auFilminstitutet disponerar över t. ex. faciliteler för animerad film. Riskfinns, menar vi, att medel som anvisas via konstnärsnämnden blir en sådd påhälleberget. Ivår reservation påpekar vi att de medel som inte kan nyttjas förproduktion av svensk barnfilm - i brist på lämpliga idéer t. ex. - lätt kanomdisponeras för import och versionering av utländsk barnfilm. Den möjlighetenhar inle konstnärsnämnden. Med detta yrkar jag bifalltill reservationen 8. Jagvill nu kommentera ytterligare tre reservationer, där Jag företräderutskottsmajoriteten. 1propositionen diskuteras en massmarknadsutgivning av barn- och ungdomsböckerenligt en modell som föreslagits av Litteraturfrämjandet. Departementschefenanser emellertid inte att tiden är mogen för att genomföra detta. Han anserytteriigare överväganden erforderiiga. Imotioner från såväl socialdemokraterna, som vpk föreslås emellertid atlen sådan massmarknadsulgivning skall påbörjas. I utskottetharsocialdemokrateroch centerpartister enats om atl föreslå atl 2,5milj. skall anvisas för ändamålet. Mot detta reserverar sig utskottetsmoderater och folkpartister. Förnågra år sedan påbörjades via Litteraturfrämjandet en försöksverksam-hel medutgivning av billiga kvalitetsböcker för vuxna. En bok för alla, som såldesfören femma. Försöksverksamheten har pågått . Efter de två förstaåren gjorde Litteraturfrämjandet en utvärdering. hemställdeLitteraturfrämjandet om att verksamheten skulle permanentas. Ibudgetpropositionen anmäler departementschefen tveksamhet och anser attytteriigare prövning av verksamheten är nödvändig. I avvaktan på den föreslåsatt medel anvisas för fortsatt verksamhet under kommande budgetår med En bokför alla. Enutskotlsmajoritet av centerpartister, moderater och folkpartister finner atldenna betänksamhet är motiverad och accepterar ytteriigare prövotid.Mot delta reserverar sig socialdemokraterna och föreslår att nubeslutar permanenta denna utgivningsform av billig kvalitetslitteratur. Delkan framstå som om vi centerpartister är inkonsekventa i de härlitteraturstödsfrågorna, Å ena sida vill vi ännu inte permanenta massmarknadsutgivningenför vuxna-å andra sidan vill vi medverka till att vi påbörjar en motsvarandelågprisutgivning av böcker för barn och ungdom. Men det är inte så inkonsekventsom det kan se ut. Det är visserligen fråga om likartade utgivningsformer, rör sig om böcker som vänder sig lill helt skilda målgrupper, helt skildaläsargrupper. De slutsatser man kan dra av massmarknadsutgivningen avvuxenböcker är inte utan vidare tillämpliga på barn- och ungdomsböcker. Det ärdärför det bör komma lill stånd en försöksulgivning också när det gäller böckerför barn och ungdom. Här börjag kanske påpeka attutskottsmajorilelens ställningstagande avser en försöksulgivning, även omdetta kunde ha markerats tydligare i utskottsskrivningen. Slutligen ett par ord omden socialdemokratiska reservationen 12, Ibudgetpropositionen föreslås att del statliga bidraget till folkbibliotekensverksamhet bör höjas med litet , I reservationenföreslår socialdemokraterna atl del höjs med ytteriigare , och att depengarna används för bokullåning på arbetsplatser. Vicenterpartister tyckeratt det ärelt bra förslag, Arbelsplalsutlåningen har avallt alt döma visat sig vara effektiv. Men å andra sidan finns del också mycketannat inom folkbiblioieksområdet som är värt ett höjt statligt stöd: inköp avbokbussar, inköp av böcker på invandrarspråk, allmän upprustning osv. Sombekant kan vi inte genomföra höjningar på alla områden där vi finner detönskvärt. Och det ar inte mycket alt göra åt den saken - verkligheten ärju somden är. Med vad jag anfört vill jag yrka bifall till reservationerna 8,16, 19och 22, Underdebatten i kammaren har och yrkat bifall tillvissa motioner från deras sida. Jag har inle riktigt hållit räkning på vilkayrkanden det ipr sig om. Men i allt väsentligt handlar det om höjda anslag inomolika sektorer av kultur- och barnkulturområdet. Jaghyser inle någon större förståelse för en del av de argument som framförts föranslagshöjningarna-det må vara mig förlåtet. Inte desto mindre känner jagrespekt för de här kommunistiska motionerna och yrkandena. Jagmåste med beklagande konstatera att rikels finanser tyvärr inte tillåter deförstärkningar inom kultursektorn - och just barnkultursektorn -som såenergiskt föreslås av kommunister. Kulturinsatser för barn, m. m. (vpk) kortgenmäle: Per efterlyste i sitt inlägg ett grundligare material ombarn och kultur. Men varför ställer då inte upp på vpk:s förslagom en parlamentariskt förankrad utredning som snabbt skall sammanställa delmaterial som redan finns, göra vissa ytteriigare utredningar och snabbt kommamed förslag till åtgärder inom området? Detfinnsju-trots vad Per säger-en hel del dokumenterat redan, bl. Och trots vad Per sade ombarnkulturgmppens rapport - visst har den brister- kan man inte komma ifrån atlden innehöll en mängd konkreta och bra förslag som inte har följts upp ipropositionen.