prot · G20921 · 1978-12-31 00:00:00 — Vadjag i milt tidigare anförande ville säga var alt vi skall försöka förklara delhär, så all vi kan koncentrera oss på det som är väsentligt, nämligen attbekämpa ungdomsarbetslösheten. Och det är inle ungdomarna själva som vi skallangripa utan bristen på jobb. Del är t. ex. det förhållandel att de inte fårutbildning. Många ungdomar befinner sig i den situationen alt de måsleköa i månader, innan de kommer in på en kurs inom marknadsutbildningens ram.Del är också så, att de inte får på sig all tala med enarbetsförmedlare. Kan vi rusta upp arbetsförmedlingen, kan vi vidgaverksamheten med nya former av utbildning, t. ex. varvad utbildning ochpraktik, då kan vi lösa en del av de här problemen - men bara en del för igrunden fordras del en annan ekonomisk politik som sätter sysselsätlningenfrämst. Men, , jag har inte velal förneka all ungdomarna skallse på vilka olika typer av jobb som finns på arbetsmarknaden. Det är emellertidnågot helt annat än vad som tyvärr förekommer på alltför många håll ,nämligen att skylla arbetslösheten på ungdomen själv. Jag vet - och jag trorockså nästan alla kammariedamöler inser det - atl de allra fiesta ungdomardjupt vantrivs med den situation som man befinner sig i när man går utan jobb.Det finns en risk att dessa ungdomar vänder sig bort från samhället och lar avståndfrån oss politiker. Vi skall inte göra den risken Nr 21 störregenom atl påstå att deras arbetslöshet är självförvållad. () kortgenmäle: Jag sadeinte atl ovilja atl ta vissa arbeten var del väsentliga Allmännolitik skälet lill atlungdomar går utan arbete. Det finns olika anledningar lill del. mig inle heller för ett sådanl uttalande, och därförharjag ingen anledning alt tillägga något ytteriigare. Under de två senasle åren harjag ofta talat om behovet av alt skapa enmänskligare skola. En mänskligare skola - det är en skola där arbetet kännsmeningsfullt för alla elever och för skolans personal, en skola som fungerar. Delkrävs realism för atl få skolan att fungera. Del krävs alt man ser och erkännerde problem som existerar i dagens skola, all man inle av prestigeskäl förnekardem eller söker bortförklara dem. Det är sant att många problem harkomplicerade orsaker och all felet ofta inte är skolans. Detta kan dock aldrigfä innebära atl skolan skjuter ifrån sig sitt ansvar eller att de skolansvarigaförsöker förminska skolans betydelse för barn och ungdom. Realismär också atl inle ställa övermäktiga krav på lärarna. Lärarnas arbele är svårtoch tungt; de har, lika väl som andra arbetstagare, rätt att ställa krav pä engod arbeismiljö och goda arbetsförhållanden. Delär i hög grad eleverna som formar lärarnas arbetsmiljö. Realism är också altinse atl eleverna är olika och alt de har rätt atl vara olika, har rätt attkräva att deras egenart i mognad, begåvningsprofil och iniressen respekteras. Realismär atl inse atl vårt land verkligen är mycket avlångt, med slora skillnader mellannorr och söder, mellan tätort och landsbygd. Del går inle att lägga en mallöver alla landets skolor. Realismär alt inse au en av skolans fundamentala uppgifter är atl träna de unga förvuxenlivet. Del innebär atl skolan skall ge dem kunskaper och färdigheter somgör det möjligt för dem alt som vuxna fungera i medborgarrollen, ifamiljerollen, i yrkesrollen och i en berikande fritid. Del innebär också atlträna dem att ta ansvar för sig själva och sitt liv. Skolans uppgift äringalunda att försöka skydda de unga för livels realiteter. Skolan skall istället hjälpa dem att handskas med svårigheter och motgångar, skolan skallhjälpa dem atl se sina möjligheter och sin begränsning och träna dem lill allmaximalt använda sina förutsättningar och sin förmåga. Skolarbetetmåste därför präglas av fiexibilitet, valfrihet och verklighetsförankring.Läroplanen är del viktigaste siyrinslmmentel härför. Det har alltmer uppdagatsatt den nuvarande läroplanen inte uppfyller dessa krav i tillfredsställandeutsträckning; här är en uppenbar orsak lill den vantrivsel som många elever känner. Dess värre innebär del läroplansförslag som skolöverstyrelsenöverlämnat till regeringen att valfriheten ytterligare försvagats. Respektenför elevemas olika fömlsättningar, anlag och intressen har fåttvika för elt diffust jämlikhetstänkande, som vid närmare analys visar sig varadjup oförståelse för andra än de teoretiskt lagda. Därför har SÖ ingenslans iförslagel vågat understryka skolans kunskapsförmedlande roll; inle heller harde grundläggande basfärdigheterna - all kunna läsa, skriva, räkna - fått denplats som SIA-ulredningen och senare avsåg. Förslaget bygger påförlegade tankegångar som verkligheten eftertryckligt tvingat oss andra, inteminst de i skolan verksamma, atl ompröva. Detbrådskar all faen ny läroplan för . Det kan inte accepteras alt allade som har en så otillfredsställande skolvardag i onödan måsle vänta påen förändring. Om inte regeringsskiftet inträffat, hade en proposition om nyläroplan förelagts . Del är min varma förhoppning attskolminister inte försenar arbetet på denna proposition. Densociala basgruppen är klassen. Men med SI A-reformens arbetsenheter harindividualiseringsmöjligheterna ökal och därmed också möjlighelerna föreleverna att fl uppleva arbetstillfredsställelse. Flexibla elevgrupperingar,som l. ex. medger inlensiviräning av basfärdigheter, är ett instrument sommåste användas med ansvar och omdöme, men del får inte schabblas bort iföregivet inlresse atl skydda de svagare eleverna. Elevernamåste mötas av intresse. Kravlöshel är motsatsen lill intresse. Krav måsteställas på alla elever alt göra sitt bästa uiifrån sina förutsättningar. Inteminst gäller detta de studiebegåvade. De med goda förutsättningar för studierfår inte tillåtas all lata sig genom skolan. Mångaelever behöver dock särskilt slöd. Skolans resurser för stödinsatser äromfatlande. Men bristerna är också påtagliga. De utredningar som den förraregeringen tillsatte för atl se över elevvården och för alt klarlägga vilkafaktiska krav en integrering av handikappade elever ställer kommer förhoppningsvisatt redovisa förslag som kan förbättra skolans möjligheter all hjälpa ochstödja. En utvärdering av hittillsvarande insatser för invandrarbarnen hadeockså påbörjats vid regeringsskiftet. Målet för stödet måste, mera än ,vara att anpassa skolan till den enskilda eleven utifrån hans problem ochbehov. Meddet synsätt somjag här anlagt ärdet naturligt atl också slå fast att betygskall finnas i skolan. Del relativa betygssystemet, som moderata samlingspartietsom enda parti redan från början motsatte sig, har medfört en betygsdiskussionsom mera karakteriseras av känslostormar och hopp om en bättre värld än gedigetvetande, vilket är ytterst beklagligt. Det nya betygssystemet måste bli ellbättre instrument för utvärdering av skolans verksamhet. Det för inte snedvridaundervisningen eller medföra en felaktig konkurrensmentaliiel. Betygen kan ochskall självfallet kompletteras med information i andra former, men del är värtatt minnas att endast formella betyg som ges i en enhetlig skala har eninnebörd som är entydig såväl för lärare som för eleven och föräldrarna. Vidareär det eleven själv som påverkar betygsällningen genom sina prestationer, ochrättvisan i betygen kan kontrolleras av eleven själv och av hans kamrater.Ingen har kunnat visa pä en bättre metod än betyg för urval tillfortsatta studier. RedanSIA-ulredningen påpekade all skolan alltmer förvandlat eleverna lill renodladekonsumenter. Eleverna måste få vara med och la ansvar för skolmiljön ochskolvardagen. Del har blivit populärt att exemplifiera detta ansvar med alleleverna skall få måla om sina klassrum o. d. Enligt min mening bör sådanl, somskolan annars anlitar utomstående fackmän för, inle utföras av eleverna. Redanarbeiarskyddssynpunkter lalar ofta däremoi. Nej, det ärden vardagligaverksamheten i den egna skolmiljön som eleverna måste della i och lära sigrespektera. En god arbeismiljö i skolan - det innebär i första hand en god andai skolan. I värt samhälle gäller en rad oomtvistliga normer, som bygger pägrundläggande demokratiska värderingar. De finns också angivna i gällandeläroplan. Icke desto mindre är brotten mol dessa normer legio i dagens skola;hänsyn, respekt för oliklänkande, respekt för san ning och räll,arbetsdisciplin sätts ofta åsido. k. normgruppen, somjag lillsatie ivåras, har redan utfört elt omfatlande arbete och startat en diskussion ute iskolorna som kommer atl ha ett beslående värde. Denfysiska miljön är naturligtvis därför inle ointressant. Vi måste komma bortfrån slordriftstänkande då del gäller skolan. Del är också viktigt att beaktaatt närhet lill utbildningen är av avgörande betydelse för många eleversmotivation och inlresse. Inte minst gäller detta gymnasieutbildningen. Det varmin avsikt alt i vår förelägga en proposition om flexibelskolplanering, där jag bl. a. avsäg atl visa atl det under vissa omständighetervar möjligt all medge atl ivåparallelliga högstadieskolor nyinrättades. Även enökad decentralisering av gymnasieutbildningen var planerad. Iriksdagens beslut om SIA-reformen ingick elt principbeslut om ett lokallledningsorgan för rektorsområdet eller skolenheten. I tvä promemorior frånutbildningsdepartementet har detta organ, nu benämnt skolnämnd, och ävenmedinflytande på klassnivå och arbeisenhelsnivå penetrerats. Frågan harvisserligen visat sig vara mera komplicerad än vad kundeförutse. En proposition var dock aviserad lill oktober , där problem somremissorganen påpekar enligt min mening fåll en tillfredsställande lösning. Jagfömisätter att denna proposition föreläggs . Del är ytterstotillfredsställande om elever och föräldrar länge lill skall undanhållas delmedinflytande i skolan som bör tillkomma dem. Föräldraansvaretför barns utbildning är odisputabelt. I delta ansvar ingår frihei alt väljaskolform. Under den socialdemokratiska epoken försökte man på allt sätt förmenaföräldrarna rätten alt välja skola utanför det allmänna skolväsendet, bl. a. genomatl göra del ekonomiskt omöjligt för flertalet. På min uppdrag har enutredningsman dels inventerat förekomsten av och förhållandena för enskildaskolor, dels klarlagt rättsligt belräffande föräldrarätten i delta avseende.Belänkandel har sänts ut på remiss. Del är min förhoppning atl vi nu skallkunna föra en avdramaliserad debatt om de enskilda skolornas plats i vårtskolväsende och om de villkor som bör gälla. Idiskussionen om skolan kommer ofta skolledningen och dess betydelse iskymundan. Men skolan som arbetsplats är beroende av en väl fungerande arbetsledning.Den borgerliga trepartiregeringen fattade därför beslut om en utökning avantalet skolledare, och skolledarnas undervisningsskyldighet har sänkts.Riksdagen har i anledning av förslag i årets budgetproposition beslutat atlsåväl rektors- som studierektorstjänsler skall fö inrättas utifrån kommunensomfattningspoäng för . Kommunen för därmed stor frihet alt disponeraöver ledningsresurserna. Den utveckling av skolans pedagogiskaledningsfunktioner som fattade principbeslut om berörs i enproposition som den förra regeringen beslutat förelägga . I dennaproposition föreslogs också alt tillsynslärarna, platscheferna, skallbibehållas. Enöversyn av SÖ;s organisation och ansvar var planerad all inledas . För min del harjag funnit all ansvaret förskolans verksamhet medfördel kan decentraliseras; jag anser det väsentligt atl länsskolnämnderna fårpåta sig en kraftigl utökad roll och att dessa följaktligen bör förslärkas. Enbörjan har redan gjorts genom atl länsskolnämnderna fött huvudansvaret då detgäller de korta yrkesinriktade kurserna och genom atl en del av det pedagogiskaforsknings- och utvecklingsarbetet försöksvis har decentraliserats ut på femlänsskolnämnden Min avsikt var alt i kommande års budgetproposition fortsättapä den inslagna vägen. Jag förutsätter atl del realistiska synsätt som trepartiregeringenanlade på skolpolitiken bibehålls av den nya regeringen och jag hoppas att dengrund som lagts i arbetet på en mänskligare skola med redan fattade beslut ochlångt framskridet förberedelsearbete för förslag tas till vara. (vpk): fattade ell beslut om samordnad sysselsättnings-och regionalpolitik. Den proposition och det utskottsbetänkande som låg tillgrund för beslutet betecknades av vpk-gmppens företrädare i debatlen som"bland de märkligaste dokument som passerat ". Svenssonfällde också omdömet: "Dessa dokument är hell meningslösa." är det inle svårt att i Norrbollen finna människor som är beredda altskriva under på della. Man finner dem såväl bland länsplanerare som blanddeltagare i studiecirklar, såväl bland ledande fackliga företrädare som blandskolelever, såväl bland arbetare i relativt framtidstrygga branscher som blandredan krisdrabbade. Och inte minst påtaglig är medvetenheten om statsmakternasförsummelser gentemot Norrbotien bland kvinnor och unga människor, som nuåterigen rekommenderas atl söka sig från länet lill andra, lyckligare lottadedelar av landet. här decemberdebalten påpekade , dennuvarande regeringens arbetsmarknadsminister, alt vpk mot de övriga partiernaslinje ville sätta bl. "styrande planering i stället för anpassningsplanering".I ögon var detta naturligtvis något full. är jag övertygad omatt en bred opinion i Norrbollen även på den punkten slår närmare vpk:s linje,för där har man verkligen fått erfara vad en anpassnings- Gång på gäng har man upplevt hur planeringen för länets del snyggt ochprydligt "anpassats" lill vad som kunnat vara lill fördel förkapitalet. Arbetskraften har "anpassats" till de platser i landet därkapitalägarna funnit det lönsamt alt ha den. vid deråvarubase-rade företagen i - dem har man ju inte kunnat flytta - har"anpassats" lill vad som varit mest vinstgivande. Detta har inneburit rovdrift såväl av malm som av skog och vattenkraft. Idagarna presenterade expertgruppen för regional utredningsverksamhet studienIndustri till . Tiden har inte medgivit någon mer ingående läsning avmaterialet, men på en punkt lycks utredningen uppenbariigen bekräfta vad somsedan länge borde ha varil hell klart: Norrbollen är en enormt värdefull del avvårt land. Den norrbottniska industrin exporterar av sin produktion, ellerdubbelt så myckel som riksgenomsnittet. Av industrin är 60 96 råvarubaserad,mot 14 96 av övriga landet. Nog borde en landsdel med sådana resurser kunnabjuda sin befolkning arbete och framlid. Men i stället utökas listan överNorrbottens exportprodukter också med varan arbetskraft. Och på imporlsidanfinns åtskilligt sådant som kunde ha framställts i länet - färdigprodukler frånstålindustrin, livsmedel, kemiska produkter. Detta är siluation iett nötskal. En kolonial siluation skulle man ha sagt, om del gällt någon annandel av världen. Termen satellit används numera och beskriver också målande vaddet handlar om. Tecknaren är inte den ende som upptäckt delta, men han på ett utomordentligt åskådligt sätt när han tecknar som ett långt,i ena ändan väldukat middagsbord med en ensam gäst i den andra ändan.Förmodligen härden ensamme gästen där uppe i norr försetts med en mindre skedän de andra. Låtmig återgå till . Det beslut som då togs saknade det mesta avsubstans men innehöll prognoser bl. a. belräffande befolkningsutvecklingen.För innebar del alt vi skulle bli 25 000 fler invånare fram till1985. Redan då uttalades befogade tvivel om det realistiska i en sådanmålsättning, och är läget än mer dramatiskt. Utvecklingen i haråterigen tillåtits gå tillbaka, och alltfort görs ingenting effektivt för allvända den. måste detta kännas som elt moraliskt dilemma för alla dem somvar med om beslutet 1976.1 talas det åtskilligt om politikens ochpolitikernas trovärdighet. Vill man stärka den och verkligen visa att man trorpå den omskmlna demokratiska beslutsordningen, då visar man det bäst genom attäntligen ta fasta på det man beslutat om och vidta de åtgärder som delta beslutkräver. Ochdet krävs åtgärderi Det är nämligen eu faktum atl om befolkningskall uppnå talet 280 1985, vilket är den undre kanten, då krävs det attca 13 000 nya jobb tillskapas. Vill man uppnå ett befolkningstal på 290 000,som beslutat att man skall sikta på, och dessutom uppnåförvärvsgraden för riket som helhet, då krävs del omkring 28 000 nya jobb. Dehär siffrorna visar atl även en prutning av ambitionsnivå kräverstora ansträngningar. En näraliggande åtgärdmåsle vara att fö de statliga företagen, som sä starkt dominerarnorrbottniskt näringsliv, atl fungera så atl de arbetstilirällen som finnssäkras och alt nya tillskapas. Det får inte gä till så som man ville när del 1.ex. Man var i den debatten beredd atl pruta ner antaletmassafabriker från tre lill två och utgick tydligen ifrån den gamla inställningenall industri och människor skall ställa upp på enstrukturomvandling som man inte ens vågar nämna när det gäller andra delar avlandei. Enföretagsegoislisk politik, liknande den som förts från de statliga företagenssida, går inle ihop med de målsäuningar man säger sig ha för regionalpolitiken.Regionalpolitiken måste fås all göra skäl för namnet. Det vi nu har är möjligenen nationell politik som får regionala konsekvenser. Medviss censur, föranledd av bestämmelserna för vad som är tillåtet atl säga här ikammaren, vill jag nämna atl en fackligt ledande person sagt attutvecklingen av näringsliv för kosta vad den vill. Det är ändå intelängre sedan än all vi minns statsråd av socialdemokratiskt märke som sagt altdet för del mindre handlar om ekonomiska insatser än omgenomförbara projekt. För kommande lider kan det vara angelägel alt uttryckaförhoppningen att man tar bättre vara på länels resurser, idéer och kunnandeoch låter utvecklingen kosta vad den vill även i fråga om politiska insatser. Mankunde i en sådan här beskrivning av lägel i Norrbotien ta en hel rad belysandeexempel. Del har också gjorts i olika sammanhang, bl. a. här i . Såhar l. ex. jag påtalat del sneda i rekryteringen av byggnadsarbetare lillStockholmsregionen och i ett öppet brev till arbetsmarknadsministern ställtelt antal frågor i anslutning till detta. I det svar jag fortfarande väntar påhoppas jag att arbetsmarknadsministern lar fasta på del som från fackligt hålli dagarna sagts om den väntade arbelslösheten bland byggnadsarbetarna. Andraexempel med anknytning lill Norrboitensproblemen rör kvinnorna.Undersysselsätlning och arbetslöshet är kända begrepp i Norrbollen. Och deärdet i hög grad för kvinnorna. Och man hillarutan vidare en parallell också ibehandlingen. Målformuleringar, prognoser, lidsperioder - allt sådanl är likadiffust när man talarom kvinnornas ekonomiska frigörelse som när man lalar omhur man skall komma lill rätta med problemen i . Man är rent allmäntför alll som är bra och mol allt som är dåligt, men man definierar ingeiderabegreppet. Vihar från värt håll om och om igen sagt alt kvinnokampen aren viktig del avkampen för verklig jämställdhet i samhället. Och eftersom kapitalismen Ijänarpå, drar nytta av kvinnoförtrycket, så kan vi inte räkna med alt jämställdhetkan uppnås i den samhällsform vi lever i. Tillkvinnornas froniavsniit hör också att bekämpa ingrodda myter och attityder somfinns inpräntade hos de flesia människor och som också sticker upp blandarbetare, inle minsi i tider då läget på arbetsmarknaden är kärvt. Sysselsällningsulredningenhar presenterat uppgifter som visar all bara hälften av de kvinnor som fållsysselsältning under 1970-lalel verkligen är i Antaletheltidsanställda kvinnor har i själva verket minskal . Delta ärverkligen avslöjande uppgifter. De visar atl samlidigt som kvinnorna villarbeta och uppmuntras därtill i frigörelsens namn sä motarbetas de av ettsamhälle som vägrar ställa upp med nödvändig service. Det gäller bl. Detär känt att utbyggnaden av barnomsorgen sker i helt otillräckligtakt och att den bromsats yllerligare lill följd av kommunernas ekonomiskabekymmer. Men påpekanden om detta förhållande har ofta bland ledande politikerviftats bort med uppgifter om en växande sysselsällning bland kvinnorna. Dethar sett ul som om den kvinnliga förvärvsinten-sileten och samhällets barnomsorginte haft något samband med varandra. Verklighetenär alltså en hell annan. Sysselsältningsstalistiken visar atl mellan 1970 och1977 har 266 000 fler kvinnor kommit ut på arbetsmarknaden. Men i självaverket är det bara drygt hälften av dessa, 160 000, som verkligen arbetar.Resten, 106 000, har varil frånvarande - inle på grund av sjukdom ulan förtjänstledighet, främst förlängd tjänstledighet i samband med barnsbörd ellertjänslledighel för sludier eller i samband med och somrar. Fråganom barnlillsynen, om ulbyggnaden av dag- och fritidshem hänger som sagt intimtsamman med frågan om kvinnans rätt lill arbele. För alt återigen knyta anresonemanget till läget i , kan man naturligtvis hävda att detfrämsta kravet måsle vara en ny industripolitik. Men också där måstedaghemsulbyggnaden fullföljas. Del gäller ju barnen och deras bästa. Daghem ärbra för barn - sedan må daghemsmotståndare med utgångspunkt i gamla,reaktionära värderingar eller i - i och för sig reella - kvalitetsbrister sägavad de vill. Diskrimineringenav , diskrimineringen av kvinnorna och diskrimineringen av alla demänniskor som ställs utanför arbetslivet är delar av samma politik. Denborgerliga trepartiregeringen lyckades försämra situationen. Ingenting tyder påatl den nuvarande enpartiregeringen skall lyckas åstadkomma någraförbättringar. Bland norrbottningar, bland kvinnor, bland alla arbetslösafinns det särskilda motiv för atl kräva en annan politik - en politik förmänniskors bästa. Riksdagsårel 1978/79 har fåll en ovanlig och dramatisk inledningsperiodpå . har vi hunnit fram lill den allmänpolitiska debattens förstadag, som är försenad. Förell år sedan var vi i den djupaste och längsta lågkonjunktur som vårt land harupplevt . vågar vi försiktigtvis säga all vi är på väg ur den värsta krisen. Vårkonkurrenskraft häller pä all förbättras, vår handelsbalans är gynnsam, ochregeringen diskuierar nu stimulerande åtgärder för att höja vår konsumtion ochpä det sättet få bättre fart på hemmamarknaden. Mänga och väsentligaproblem inom olika näringsgrenar är fortfarande olösta.Vi har strukturomvandlingen inom varven, stålindustrin, textil- ochskobranschen framför oss. Ändå har del aldrig satsats så myckel i vårt land föratl hålla arbetslösheten på en så låg nivå som möjligl. Del finns här inom allapartier en bred uppslutning bakom den höga värderingen av arbetet. Arbetet germening ät tillvaron och ger den sociala gemenskap som är så nödvändig ochviktig för människor. Iett kärvt ekonomiskt läge har sysselsättningen prioriterats. Stora insatser iform av utbildning och beredskapsarbete har kunnat hålla arbetslöshetssiffrornapå en så låg nivå som 2 96. Nya,kraftfulla åtgärder sätts in för atl motverka en ökning avarbetslösheten inom t. ex. byggsektorn. I första hand är det fråga om skolor,förvaltningsbyggnader och vägar för över 500 milj. kr. utöver de byggen för 600milj. Totalt är del itidigarelagda byggen för all skapa sysselsättning på de orter där del behövs. Sammanlagtanslås för arbetsmarknadspolitiska åtgärder införvinterhalvåret, och de berör alla grupper på arbetsmarknaden -yngre såväl somäldre. Dessa2 miljarder läggs till de ca i särskilda insatser påbyggarbelsmarknaden som regeringen lidigare har beslutat om. a. kommer 1350 milj. kr. att användas till beredskapsarbeten, vilket motsvarar ca 30 000anställda under ett halvt är. AMU-kurserna skall ökas så all ca 60 000människor skall kunna fä arbetsmarknadsutbildning under den kommande vintern. Idebatten hör man väldigt ofta människor säga alt det inle är så viktigt medekonomisk tillväxt, alt det är bra om vi inte ijänar sä myckel pengar, all detfinns så mänga andra värden. Vi har nogsamt sett alt det resonemanget intehåller. Utebliventillväxt gör det svårare atl skydda de sämst ställda i samhället och alt få rådtill nödvändiga sociala reformer. Därför är satsningen pä ett näringsliv somger oss ökade ekonomiska resurser en fömlsälining för atl vi skall klaraomställningen i arbetslivet, strukturomvandlingen och det socialavälfärdsprogrammet.