prot · G20976 · 1978-12-31 00:00:00 — För somliga med kortvarigarbetslöshet kanske del bara handlar om oirivsel, men med långa eller upprepadearbetslöshetsperioder så stannar del inle vid det. Jag tror att varjearbetsförmedlare kan vittna om hur personer som plikttroget gåtllill sill arbete, efter en påtvingad arbetslöshetsperiod lill sist kan bliarbeisovilliga. Det är inte lata, karaktärslösa personer det handlar om - utanom levnadsbetingelser som nöter ned människor. Denarbetslöse är inte efterfrågad någonstans, får inle medverka. När man är ungvill man pröva sina krafter. Då vill man vara med. Men vi tvingar mångaungdomar lill passivitet. Arbetslöshet kan också vara en grogrund för och eninkörsporl lill missbruk och kriminalitet. Detfinns elt tydligt samband mellan ungdomsarbetslöshet, social utslagning ochprostitution. Sysslolöshet kan lätt leda lill olika former av drogmi-ssbruk,som i sin lur drar med sig brottslighet för all skaffa pengar till missbruket.Sambandet mellan våld och alkoholmissbruk är också tydligt. "Arbeleförhindrar många tillfällen lill synd", sade man . Vi kanske lyckerdel låter lilel moraliserande , men pä sätl och vis är det samma sak som vilalar om och som jag nu talar om. Det gamla ordspråket lade skulden förarbetslöshet på den enskilda människan. Men vårt samhälle fungerar inte så. Detär inte viljan till arbele som saknas - den finns hos de allra flesta. Det ärde lediga jobben som saknas. Ett samhälle där arbetslösheten upplevs som ellnärliggande hot blir elt hårt samhälle, ell samhälle där invandrarhat ochkonservativ kvinnosyn läll frodas. Vi kan se tydliga tecken på bådadera idagens . 1dag köar mer än en kvarts miljon människor för atl komma in pä den reguljäraarbetsmarknaden. Kampen om arbetstillfällena är hård. Utesläng-ning och kanskeutslagning är etl hot för siora grupper. I senaste numret avtidningen berättas om en kvinna somgår arbetslös innan hon vägar gå lill arbetsförmedlingen. När hon välkommer dit säger hon all hon söker arbete åt sin son. - Del är långl kvar lilljiimsiälldhet mellan kvinnor och män i samhällel när kvinnor på del sälieimåste skämmas för atl de vill ha etl förvärsvarbeie. Delär nog så all när del är ont om jobb så tycker både arbetsgivare och många löntagarealt den som är man, i sin s. k. bästa ålder och frisk skall gå före kvinnan.Sist i kön lill arbetet kommer de handikappade och invandrarna. Närdet är ont om jobb sätts solidariteten på hårda prov. Då behöver vi enarbelsmarknadspolilik som är etl stöd för de svaga. Låt mig i della sammanhangknyta an lill en av de saker slalsminislern log upp här i sill försvarför del rekordstora budgelunderskoltel. Hans budskap var att budgetunderskottetvar nödvändigt för att klara sysselsättningen, och han räknade upp en lång radutgifter, bl. a. del s. k. nyrekryieringsbidraget. Slalsminislern sade atlingen av dem som klagar på budgetunderskoiiel har här i krävl altdetla bidrag skall dras in. Del lycks ha förbigått Slalsminislern all vi socialdemokraterhar riktat myckel stark kritik mol detla nyrekryleringsbidrag. Vi tycker alldet lill slor del är bortkastade pengar. Vi har här i inle röstat förall införa del borgerliga nyrekryieringsbidraget. Vi har i stället föreslagitall della bidrag skall användas för nyanställning av arbelslösa personer, desom går i beredskapsarbete, arbetsmarknadsutbildning eller arbetsvärd. Delär visseriigen ingen -varken eller jag -som förrän efter den 1 julikan ha en alldeles klar uppfattning om vilken effekt della bidrag får, men allainformationer lyder pä att mindre än hälften av de här pengarna fårverklig effekt. Nyrekryieringsbidraget i borgerlig lappning är dålig politik.Det ger liten sysselsättningseffekt men kostar mycket pengar och ökar därmedbudgetunderskottet i onödan. Ellsamhälle med arbetslöshet är ell hän samhälle, där mänga riskerar atl hamnautanför, riskerar atl bli utslagna och glida in i missbruk och kriminaliiei.Men lösningen är inte heller så enkel som au dessa problem försvinner om vibara satsar tillräckligt pä sysselsällningspoliliken. Förall kunna bemästra svårigheterna, ulslagningen, måste vi erkänna de inneboendemotsatsförhållanden som finns i samhällsutvecklingen när det gäller atl salsapå hög standard och arbele åt alla. Detta är inget nytt. Värtland har kanske den högsta sysselsäiiningsgraden och det mesi utveckladetrygghetssystemet av alla länder. Men värt samhälle har ändå många härdainslag. När vi i framliden formar etl som kan hävda sig som enindustrination bland andra, hävda sig som etl land som ger sina medborgare engod materiell försörining, så finns det risker för att det också blir ell hånsamhälle. Om välsiånd och välfärd skall kunna bli"allemansrätt" och inle någol som förbehålls ell fåtalprivilegierade, måste vi ändå fortsätta au hävda oss som en stark, effektivindustrination. Den effektiviteten måste vi kombinera med omsorg om varandra. Delär därför som socialdemokratin nu för fram elt brett program för gemenskap ochsolidarilei för atl bryla uislagningens mekanismer. handlarom ell reformarbete inom barn- och familjepolilik, bostadspolitik,arbelsmarknadspolilik osv. Jag skall ge några konkrela exempel på vad viföreslär, Vi vet all del finns daghem därman har barn med alldeles särskilda problem. Del kan vara invandrarbarn som inteförslår svenska, det kan vara barn till missbrukare. Vi har inle råd att nuutöka personalen på alla daghem. Del finns inte heller tillräckligt medutbildad personal. Men jusl på sådana avdelningar där det finns många barn medsärskilda problem måste kvaliteten förbättras. Vi föreslår det. Många ungdomar behöver praktikförsin utbildning. Tyvärr är del svan för många att få den . Vi menar audel är självklan att samhällel genom lag skall garantera ungdomarna den praktikde behöver för sin utbildning. Del har vi krävt här i riksdagenmen lyvärr hiuills fån nej. Den som bryier molarbelarskydds- och miljöskyddslagarna kan orsaka siora skador och lidanden förandra människor. Ändå vet vi att brotten mol dessa lagar är många och attrisken för lagföring inte är särskilt slor. Vi kräver au polis, åklagare ochdomstolar tillämpar dessa lagar. Vi föreslår en omfallandesatsning för all bekämpa alkohol- och narkotikamissbruket. En radorganisationer har tagit på sig ell särskili ansvar för au utvecklaverksamhetsformer, som främjar social gemenskap och gör det möjligt även förmänniskor som är på väg alt slås ul eller som har stötts ut och blivit socialtisolerade au komma med i föreningslivei. -arbetarrörelsens nykterheisorganisaiion- de kristna samfundens s. k. RIA-verksamhel och olika palientorganisaiioner ärexempel på detta. De utslagnas problem får aldrig vara en angelägenhet enbartför förvaltningar och tjänstemän. Därför föreslår vi nu etl stöd tillfolkrörelser och föreningar i deras arbele. Del finns många invandrarrikakommuner i della land. Vi föreslår en särskild salsning i ivå av dem, nämligenOlofsiröm och Boikyrka. Vi vill framför alll uppmärksamma invandrarbarnens ochinvandrarkvinnornas silualion. I dessa kommuner vill vi använda slalliga medellill en sammanhållen invandrarsaisning . Rällen lill arbele måsteinnefatta också de handikappade. Därför föreslår vi bl. a. all tillämpningen avden s. k. främjandelagen skärps. Vi föreslår au fårordenlliga resurser i sitt arbele för de handikappade och all ungaförtidspensionärer söks upp och erbjuds rehabilitering och arbele. Genomen polilik av del slag som jag nu har givit exempel på kan vi kombineraekonomisk tillväxt med omsorg om varandra. Förste vice talmannenTORSTEN (): Svenska folkel kan se fram mot ljusare lider . Så mångatecken tyder på all den ekonomiska silualionen har förbälirals och kommer auyllerligare förbätiras au del inle längre finns anledning till någonsvartmålning. Del vore emellertid synnerligen oklokt-och del har inle hellerifrågasatts-alt nu förändraden polilik som grundlades av regeringen ochsom har letl lill så pass goda resultat som vi har nått . Så länge dennuvarande regeringen följer de av trepartiregeringen, regeringen ,uppdragna riktlinjerna, kan man hoppas att framgången fortsätter. Enviktig orsak lill den framgångsrika politiken är att de socialistiska partiernasedan valet inte har hafl någon möjlighet att bestämma någonting. Det gårdock en ideologisk skiljelinje mellan de fria partierna och de doktrinära, dvs.socialdemokraterna och kommunisterna. Vid avgörandet av enskilda frågor lyserofta socialismens centralistiska idéer fram. Det gäller t. ex. sådana frågorsom löntagarfonderna, länsdemokratin och den kommunala självstyrelsen. Centernssträvan att genom decentralisering ge människorna såsom individer ökadbestämmanderätt samt skapa slörre intresse för demokratin, för arbetet och förmiljön har segrat i en rad vikliga frågor. Socialismens toppstyrning,centralisering, ineffektivitet och brist på frihet har alltmer insetis avsvenska folket, och därför har bl. a. kunnat notera stora framgångar.Hade socialdemokraterna fält fortsätta regera val, hade Sverigebefunnit sig i ett mycket sämre läge än . Grundentill förbättringen av ekonomi lades av Fälldinregeringen genom debeslut som fattades 1977. Det var framför allt omläggningen av valutapolitiken- devalveringarna och inte minst utträdet urvalutaormen - som orsakade förbättringarna. Även beslutet om all hällakostnadsbelastningen i näringslivet i form av arbetsgivaravgifter ochsocialförsäkringsavgifter oförändrad var betydelsefullt. Därigenom förbättradesden svenska konkurrenskraften, som dämpningen av efterfrågan inomlandet skapade incitament för företagen alt öka sina exporlanslrängningar. Riksbankensstrama bestämmelser mot alltför stora konsumenlköp bidrog likaså. Elt mycketviktigt bidrag lill förstärkning av konkurrenskraften gavs också av detansvarsfulla avtal som träffades påden privata arbetsmarknaden för1978 och 1979. Näringslivet bereddes kreditmöjligheter, så att företagenegentligen inle hade några svårigheter i den vägen. I detta sammanhang skulledet vara intressant alt veta om socialdemokraterna fortfarande framhärdar ipåståendet alt devalveringen och utträdet ur valuiaormen var en felaktigpolitik. Det har talats så tyst om den saken i dagens debatt. Det voreintressant att få besked om hur man ser det , när vi har sett vilka verkningarnahar blivit. Eltav trepartiregeringens främsta strävanden var ju att öka exporten och förbättrahandelsbalansen, och denna strävan har krönts med framgång. varunderskottet i handelsbalansen 4,7 miljarder. blev det i stället ettöverskott på 6 miljarder. Exportenböriade öka , och exportförsäljningen logordentlig fart , då ökningen uppgick lill inlemindre än 12 96 i årslakt volymmässigt. Av om nationalbudgelen 1979 framgåratt marknadsandels-vinsterna underandra och försia spelade en avgörande roll förexportökningen. 8 protokoll 1978/79:76-77 sade i sill lal alt måstehävda sig som indusirinalion. Jag ber varml alt få instämma i delta. Vi måsleföra en politik som gör alt vi kan hävda oss som industrination. Vi har enexport och en import som rör sig om ca , och därför är delmyckel betydelsefullt. av de obegripliga sakerna i socialdemokraternas polilik är att man intesynes ha något begrepp om atl man genom opportunistiska åtgärder kan snedvridakonkurrensen mellan svenska förelag och utländska. Det är så lättvindigt ochväljarpopulärt att säga om en utgift all den behöver ni inle betala, ulan delfår arbetsgivarna betala genom arbetsgivaravgifter - eller produktionsskatt,som ju egentligen är en sill i kapprock, dvs. arbetsgivaravgift ochproduktionsskatt är till sin verkan ungefär samma sak. Detär alltid populärt att befria folk från utgifter. Emellertid är det ju sammaproduktion som ytterst skall betala, och lägger man på sådana avgifter så måstedet bli mindre ulrymme för lönehöjningar. Värreblir del dock för svenska företag att konkurrera med företag frän andra länder.Om elt svenskt förelag och etl företag frän etl annat land tillverkar en varaför exakt samma pris, dvs. de är lika dukliga, så kommer den svenska varan bådepå hemmamarknaden och pä den utländska marknaden genom påslaget avarbetsgivaravgiften eller produktionsskatten att bli dyrare när den skallsäljas, jämfört med den utländska som inte har sådana lillägg. Del är vadsmåförelagarna i nogsamt har märkt och påpekat vid åtskilligatillfällen. Enkonkurrensneutral avgift, t. ex. mervärdeskatten, drabbar däremot både densvenskproducerade varan och den utländska. Därför är del socialdemokratiskaförslaget lill produktionsskatt en omöjlig idé som vi nog skall akta oss föralt genomföra, även om vi för all del kan fortsätta att utreda om del finnsnågonting som kan las lill vara i förslagel. Delgrundläggande tycker jag är atl man inte fär skapa ett sådant system atl svenskindustri inle kan hävda sig mot den utländska, även om de svenska förelagen ochde utländska är precis lika duktiga att framslälla en vara. 1regeringsprogrammet som regeringen framlade heter det:"Del framstårsom en avgörande uppgift underde närmaste åren atl skapabalans i samhällsekonomin och stärka den inlernalionella konkurrenskraften. "Vad som hände före trepartiregeringens tillkomst var atl under regeringenPalmes sista är, 1975/76, hade silualionen försvårats åtskilligt. Då ökadearbetskraftskostnaderna med , men produktionen steg med endast 2 %.Här kommer återigen min fråga tillbaka om devalveringen, utträdet urormsamarbelel och svensk industris möjligheter all hävda sig gentemot andraländer. De 40-procenligt ökade arbetskraftskostnader jag nämnde medfördeförsämrad konkurrenskraft för , de försvårade problemet medbytesbalansen, de medförde sämre sysselsättning och dessutom inflation.Konsumtionen-den privata och offentliga - höjdes i värt land 1975/76 med 7 96men produktionen . Närman talar om lån från utlandet, vill man pä någol sätt ge sken av alt delskulle vara trepartiregeringen som hade kommil på den idén. under1976 var utlandsupplåningen ! Det var alltsåunder den socialdemokratiska regeringen som den upplåningen böriade, och delvar inga små siffror. Orsakernatill de ekonomiska svårigheterna kom alltså lill myckel slor del från den, socialdemokratiska regeringstiden. Regeringen klarade således inte ut vare sig näringspolitiken eller vad som skett på andra områden. BirgittaDahl talade här sä varmt om bostadsproduktionen. Och visst skall vi ökabosladsproduklionen - det är vi eniga om. Men del föreföll av hennes lal som omdet var en förfärlig försyndelse av den nuvarande regeringen och altPalmeregeringen hade varit ell mönster i del fallet. Det är inle alls så. Underde sista åren som satt värdet en vikande tendens påbostadsmarknaden. Bostadsbyggandet minskade oavbrutet. Hade samma trendfortsatt, sä hade vi inte haft någol större bostadsbyggande nu med ensocialdemokratisk regering än med den nuvarande. Detvar alltså en svår silualion i värt land när trepartiregeringen fick ta överansvaret. kan man emellertid konstatera alt den lyckades klara utsituationen. Konjunkturen i vände på etl avgörande sätl under 1978.Orderingången ökade både från utlandet och från hemmamarknaden. Förelagen såldeut av sina överiager, och böoade industriproduktionen öka.Handels- och bytesbalansen förbättrades, och aktiviteten i ekonomin steg.Arbetsmarknadslägel stabiliserades mol slutet av årel, och de tendenser tillförsvagning som visat sig kunde brytas, bl. a. genom omfattandearbetsmarknadspoliliska insalser. Alt inflationstakien dämpades kraftigt ärjukänt. Jaghar redan nämnt all grunden till förstärkningen av ekonomin lades genom debeslut som fattades av Fälldinregeringen under är 1977, framför alltomläggningen av valutapolitiken genom devalveringarna i april och augusti 1977och genom utträdet ur valutaormen. Det fanns också en rad andra faktorer somvar betydelsefulla. Beslutet alt hålla kosinadsbelastningen i näringslivet neregenom atl ta bon arbetsgivaravgifterna och att inte höjasocialförsäkringsavgiflerna var betydelsefullt. Som jag sade lidigare skall maninle orsaka svårigheter för svensk indusiri, så alt den inte kan hävda sig motandra länders indusiri. Genomden politik som förts har etl av de mest betydelsefulla problemen kunnai lösasnågorlunda, nämligen sysselsättningsproblemet. Den högsta arbetslöshet somförekommil under detta snart lilländalupna decennium hade vi inle underFälldinregeringen eller den nuvarande regeringen. Nej, del var i börian av 1970-talet.1972 och 1973, under socialdemokratisk regim, hade vi en arbetslöshet som rördesig mellan och 2,7 '}i>. Trots alla svårigheler i form avförelagsnedläggelser och permilleringar har sysselsättningen kunnai hållas påen nivå som inte varit så ogynnsam som det höga talet under densocialdemokratiska regimen. vararbetslöshelsprocenten 2,1. N u är del sant all vi harvidtagit omfattande arbetsvårdande åtgärder. detär åtgärder man skall vidla. Det kunde ju också den socialdemokratiskaregeringen ha gjorl 1972 och 1973 när man hade så hög arbetslöshet. Då var deten försummelse av dem au de inle vidtog de åtgärderna utan lät arbetslöshetensianna så högt som 2,5-2,- myckel högre än den har varit under de tvåsenaste regeringarna. Undervalrörelsen sade att målsättningen bör vara all få fram 400 000jobb till börian av 1980-lalet. Denna siffra har av socialdemokraterna ältatsett otal gånger här i och ute i landet. Skulle del vara någol fel omvi kom upp lill denna siffra? Vad har socialdemokraterna för målsättning? Det harman aldrig kunnat säga riktigt. Meni dag har egentligen OlofPalme instämt med , för han sade att alla skallha arbete. Ja, vad sysselsättningsutredningen kom fram lill var att vi behöver400 000 nya jobb. Då måste socialdemokraterna antingen underkännasysselsältningsulredningens beräkningar och säga atl dessa var felakliga ellerockså instämma med och säga all de har samma målsättning som centern.Vi säger liksom sysselsältningsulredningen: 400 000 nya jobb är målsättningen. Frånsocialdemokratiskt häll har man helt lättvindigt sagl att lovat skaffafram 400 000 nya jobb. Jag frågar: Var finns det löftet? Jag har aldrig någongång när jag hört talas om detla hört ett citat. Ta fram del citatet nu! Ellerta fram det eller senare under debatten, som ju kommer atl pågå också! Ta fram det och tala om vem i ansvarig ställning som sade alt vilovar 400 000 nya jobb! Delär naturiigtvis alldeles omöjligt för ett parti i ett fritt land alt lovanågonting sådant, och det har vi heller inle gjort. En målsättning är inte ettlöfte att det kommer att ske. Detskulle vara intressant atl veta vad socialdemokraterna egentligen säger om vadmålsättningen är. hörde jag med intresse på 10 punkier. Jagtrodde när han kom lill punkten 9 atl punkien 10 skulle innehålla något om hurdetla skall belalas, men det kom inte. Jagvill slutligen bara peka pä atl om man skall tala om socialdemokraternasnäringspolitik, så skall man se på vad de har lyckats med. Vad blev det av Stålverk80? har sagt att del inte skall bli av. Hur blev det med Durox,där man skulle lösa byggnadsindustrins problem, löntagarfonderna, den80-procentiga målsättningen för jordbruket, oljeraffinaderierna? Hela den vägenär kantad av misslyckanden i den socialdemokratiska näringspolitiken. Det ärnog bättre att ansluta sig till den näringspolitik som fördes avtrepartiregeringen. () kortgenmäle: Det är omöjligt atl i en kort replik ta upp de många saker som TorstenBengtson har varit inne på. Låt mig säga bara en sak. Den statligautlandsupplåningen under den socialdemokratiska regeringstiden begränsade siglill några hundratal miljoner- alltså långt ifrån några miljardbelopp, somTorsten här vill göra gällande. BIRGITTADAHL (s) kort genmäle: Del finns elt avsnitt i Torslen anförande som fordrar enkommentar, därför att en okunnig kan ju tro atl det han sade var rikligt. Hanpåpekadeaii del redan underden socialdemokratiska regeringens lid skedde ennedtrappning av bostadsbyggandet i förhällande till de högsta talen undermiljonprogrammet, och del är rätt. Men den nedlrappningen låg hela liden överden nivå för bostadsbyggandet, som enligt samstämmiga utredningar ochmyndigheter var nödvändig för atl svara mot behovet också i framliden, nämligenmellan 70 000 och 75 000 bosläder. Genomsnittligt byggdes del under tioärsprogrammetstid 100000 lägenheter om årel. Vissa år byggdes det fier.Avsiktligt såg vi till atl det skulle ske en mjuk nedtrappning lill denlämpliga nivå där bostadsbyggandet sedan borde ligga stabilt, bl. a. för atlkomma bon från de konjunkturmässiga svängningar i bostadsbyggandet som är tillså slor skada för hela vårt samhälle och som orsakar sä mycket arbetslöshet.Det är däremot som bostadsbyggandet har legat pä enkatastrofalt låg nivå, litet över 50 000 lägenheter, och dessutom har haft felinriktning. Därtillkommeratl vi på ett medvetet sätt förberedde oss för vad som skulle komma eftermiljonprogrammet. En rad utredningar, som tillsattes medan miljonprogrammetpågick, lade fram sina förslag under är 1974 och . togdet första steget i en samlad reformpolitik med de beslut om bostadspolitikensom fattades 1974 och 1975. Det var meningen att det reformarbetet skullefortsätta, men det avbröts i och med regeringsskiftet . De därpå kommanderegeringarnas säll atl hantera bostadsfrågorna har försämrat kommunernas ochbostadsföretagens möjligheteratt uppfylla den roll som de har för att klarabostadsförsöriningen. har skelt genom uteblivna åtgärder på en lång radav områden - från uteblivet ekonomiskt stöd åt bostadsbyggandet till oförmågaalt få fram den nya plan och den nya byggnadslagstiftning som behövs för atlkommunernas planarbete skall fungera. Det är alltså sä, atl den katastrofalldåliga utvecklingen har kommit efter regeringsskiftet . Förste vice talmannenTORSTEN () kort genmäle: Herr talman! En fördel när man slipper regeringssamarbete,eller regerings-arbete, är alt man alltid kan säga: Hade vi varit iregeringsställning skulle det ha blivit bättre. Det var ungefär sä som BirgittaDahl sade. Jag nämnde bara trenden i bostadsbyggandet, som hon nu har bestyrkt.Hon har sagt att det blev minskat bostadsbyggande under den socialdemokratiskaregeringens sista år. Del var det som jag ville ha bestyrkt - och det har jagfåll. Närelt land böriar med utlandsupplåning har det flera motiv lill det. Det är bl.a. valutareserven som man måste tänka på. Men när landet har beslutat sig föratt låna i utlandet, kan man ju diskutera i vilken form man skall göra det. Mankan låta förelagen, genom de tillåtelser de får, låna utomlands. Staten kanockså låna utomlands - skillnaden är inte så stor. Men socialdemokraterna villsmita ifrån det ansvaret och vill inle höra talas om de 20-25 miljarder somSverige som land hade lånat pä utlandsmarknaden. mig höra all Anna-GretaLeijon i vaoe fall bestyrkte alt min sifferuppgift är riktig. Vikan naturiigtvis driva en polilik som medför all staten inle behöver lånanågonting alls, ulan i stort sett hela upplåningen läggs över på förelagen. Vikan också gå den andra vägen och säga alt staten skall låna upp alltsammans ochsedan förse företagen med det kapital som de behöver. Jaghar lidigare märkt att socialdemokraterna vill försöka komma ifrån sill ansvargenom atl säga atl staten inte hade lånat så mycket. Del innebär inle någonslörre skillnad, . Ansvaret var precis lika stort för densocialdemokratiska regeringen dä den lånade upp mellan 20 och 25 miljarder,eller rättare sagt drev en sådan polilik atl det blev nödvändigl all låna upp20-25 miljarder. BIRGITTADAHL (s) kort genmäle: Jag undrar om inte det undermedvetna spelade Torslen etl liletspratt när del flck honom all tala om hur skönl del var alt slipparegeringssamarbetet när han i stället menade regeringsansvaret. Det var nog endjup suck av lättnad som återspeglades i del yttrandet, en röst som talade urhjärtat på honom och mänga andra borgeriiga politiker. Vihar inte del bekymret med samarbele. Däremot vill vi väldigt gärna pä nytt haregeringsansvaret föratt kunna göra någonting ål de många besväriiga problem isamhällel som är lill sä slor skada för mänga människor och som lill slordel beror på misskötsel från de tvä senaste regeringarna.