prot · G20931 · 1978-12-31 00:00:00 — Han säger atl de görkortsiktiga marknadsbedömningar som ofta är uttryck för allvarliga felbedömningar,sedda i ett längre perspektiv. Ja, det kan förvisso inle uteslutas att, när detgäller all bedöma framliden, varven gör felbedömningar, liksom del heller allsicke kan uteslutas au regering och riksdag gör allvarliga felbedömningar närdel gäller atl bedöma framtiden - del har vi gott om exempel pä. För migframstår det, liksom för min företrädare, naturligt atl i första hand varvsledningarnaoch facken vid varven gör de bästa bedömningarna. Del är säkert inle JörnSvensson obekant atl vissa av facken på varvsorterna har ägnat ettuiomordeniligi stort, ingående och ambitiöst arbete ål att lillsammans medvarvsledningarna arbeta fram produkter som kunde vinna marknad nu och framöver.Det är viktigt all där agera snabbt -man för inle enbart se på en långtavlägsen framlid och grunda sitt resonemang på globala bedömningar. För migslår del klart atl varven själva har en avsevärd möjlighet alt bedöma vad deraslokaler, personal och know-how passar för och atl leda ansträngningarna på denvägen. Men vi har inle lämnat dem alldeles ensamma, . Minföreträdare har tillsatt en erfaren industrimän för atl tillsammans med varvsledningarnabedöma möjligheterna till kombinationer med andra slora företag inomverkstadsindustrin för atl se om de tillsammans kan åstadkomma lösningar, bl.a. just sådana systemlösningar som talade om. menade alt del saknas utvecklingsprogram för varvsorterna. Han anseratt den miljard som det talas om i svaret och i varvspropositionen inte ärtillräcklig. Hur långt den kan komma att räcka är för dagen svårl all bedöma,eftersom del förutsäiier en rad salsningar som man med dessa pengar vill stödjafrån statlig sida. Del är klart att lösningen på problemen med sysselsättningenpå varvsorlerna inte enbart bestäms av varvsorlerna och deras speciellaförhållanden, ulan den kommer i hög grad alt vara beroende av den allmännaulvecklingen av svensk industri och dess konkurrenskraft. Det kommer atl beropå om den nu inledda och påtagliga förbättringen av svensk industriskonkurrenskraft kan fortsätta. Kan den del kommer det också att ge utslag påvarvsorterna, Elt exempel på detta har vi i , där återhar kommii i gång och netto anställt ett betydande antal människor under dellaår, JÖRNSVENSSON (vpk): Jag vill först ta upp frågan om , Det förhållandet alt en svenskframtida naturgasförsörjning bara skulle innebära ett transportbehov somskulle kunna tillgodoses med en bål är i och för sig inle ell relevantpåpekande, eftersom satsning på LNG-tankrar baserar sig på en bedömningav samiliga ganska långi framme liggande naturgasprojeki i världen i övrigt.Del är mol den bakgrunden de har velat vara långt framme när del gällde den härsatsningen. Utifrån della skulle en satsning på ett statligt stöd tillyllerligare gastankrar inle alls vara ur vägen. Jagtycker inte atl skall kartera vilka tillfällen som är de rätta föralt diskulera det ena eller det andra. Man måste kunna diskulera saker och tingi deras sammanhang. Om jag t, ex, lar upp frågan om den inrikes sjöfarten ärdet klart atl del är en allmän transportpolilisk fråga, för vilkenkommunikationsministern är närmast ansvarig. Men jag har inle tagit upp den idet perspektivet. Jag har frågat vilken belydelse det kan tänkas ha för denindustrigren för vilken ändå är ansvarig och lill vilkenvarvsinduslrin hör, om del visar sig all myckel talar för all man kraftiglskall utveckla den inrikes sjöfarten. Det är på premissen all del finns enmöjlighel att kraftigt utveckla den inrikes sjöfarten som man kan diskulera omnedskärningarna inom varvsindustrin är korrekta, om del inte finns en marknadsom man har bortsett frän. Varje regering som jag har ställt de här frågornatill har nämligen bortsett frän den inrikes sjöfartens inneboende potential.Det måste höra till ämbetsområde att diskulera vad det skulle betydaför varvsindustrin att man tog denna potential till vara. Denhär regeringen är i högre grad än någon regering en regering avämbetsmän, och bland ämbetsmän finns naturligtvis en benägenhet atl på dettasätt spalta upp problemen. Varven, som ju är typiska systembyggare, är ennyckelindustri. Man måsle i hög grad avgöra varvsindustrins framlid medutgångspunkt i vilken lyp av industriell ulveckling man förutser och hur aktivtman från statens sida är beredd au befrämja en sådan industriell utveckling. Vadjag kan konstatera i den korta replik somjag här måsle inskränka mig lill äralt och folkpartiregeringen inte har några perspektiv. De menar attmarknaden själv för avgöra hur del går. Varven kan bara göra bedömningar av denmarknad på vilken de skall säljas. Men ingen regering har ingripit ivarvskrisen på del sätiei att man har påverkat marknaden genom en aktiv statligindustripolitik som hade kunnat understödja varven, ge varven en ny roll i enny typ av industriell utveckling. Del hade krävt statliga induslripolitiskasatsningar av ell slag som naiuriigivis strider mot de ekonomiska dogmer somden borgerliga ekonomiska politiken fotar sig på. Jag noterar atlfolkpartiregeringen tydligen är mera trogen mot denna typ av ekonomiska dogmerän man är mot ell produktivt, fruktbart och konsimktivi säu all lägga upp enlångsiktig framlida industripolitik, i vilken varven kan spela en ny och aktivroll, så att vi kan undvika den enorma förödelse av vikiig, specialinriktadkapacitei som varven har. Det mest tragiska ärju att man genom dessanedskärningar för alltid raserar en kapacitet som skulle kunnal ha enutomordentligt stor belydelse i ett framtida industripoliliskt program. Lät mig barakort göra tvä konstateranden. Detena gäller det som sade allra sist. Del har från mänga håll ochfrån många landsändar kritiserats atl slalsmaklerna lägger ned sådana väldigasummor på varvskrisen. Om man nu också som tänker sig skulleställa sig likgiltig lill huruvida de produkier som framställs i varvsindustrinockså går atl sälja på en faktiskt existerande marknad - inle en drömd framtidamarknad - skulle kosinaderna bli ännu större och kritiken ännu siarkare. Minandra reflexion gäller den inrikes sjöfarten. säger atlsammanhanget mellan iransporipolitiken och de problem vi nu diskuierar ärdetta.atlomdet visarsigalien kraftigl uivecklad inrikes sjöfart är lämplig, säskulle del betyda myckel för varvsinduslrin. Mendei ärju detta o///-och det ärenligl min personliga bedömning ell myckel siorl om - som först måsle uti hell andra sammanhang än de vi nu diskuierar. Del är först när detta om ärutklarai som den av tänkta situationen föreligger. 0/77 varvskrisen JÖRNSVENSSON (vpk): Det är bara sä, , alt varje regering hillills - och det tänkerlydligen också den här göra - låtit alla om förbli obesvarade. Man har inteutrett de allmänna induslripolitiska och transporlpolitiska premisserna förulvecklingen av näringslivet här i , ulan bara engagerat sig i enkortsiktig politik som inneburit att man stoppat in stora mängder pengar ochändå egentligen inle uppnått någonting; man för ändå fortsättanedskärnings-politiken och massavskedandena. Den typen av politik ärkatastrofal, och den har vi siändigl här kritiserat. Det ärju inte vi som ärkritikerav den nuvarande industripolitiken som har lämnat dessa många omobesvarade, ulan det är regeringen som haft ansvaret för industripolitiken. Ävenom det tyvärr inle finns något utredningsunderlag som medger en säker bedömningav den inrikes sjöfartens framlida belydelse, så må man väl ändå kunna säga såpass myckel som att väldigi många tecken talar för att den miljömässigt ochekonomiskt och när det gäller de prakliska omständigheterna för hantering avgods osv. kan svara mot en betydligt slörre del av del samlade transportarbeteti och all lidigare regeringar bortsett från det. Manmå väl också kunna säga all del borde ha varil regeringens plikl all aktivt ochsnabbi undersöka vilka möjligheter som här fanns och därmed också besvarafrågan: Vilka eftekler kan dessa utvecklingsmöjligheter fö för den framtidaplanläggningen och sysselsättningen vid varven? Idelta meningsutbyte mellan och mig speglar sig tvä olika synsätt. Delär intressant att ta upp en sådan idédebatt i denna avideologi-serade politiskatid. Detframstår nämligen mycket lydligl att den här regeringen, liksom den tidigare,har en helt passiv inställning. Man föriitar sig pä all de anarkiskatillfälligheterna i de kapitalistiska konjunkturerna skall se till atlmarknader och avsättning finns eller eventuellt inle finns. Del är bara allfinna sig i det. Av den anledningen måste man accepiera au varvsinduslrin görde bedömningar den gör. Man kan ingenting annat, och det finns inga möjligheteralt påverka detta. Delfinns inga möjligheter att säga att vi till är 1990 eller vill styraulvecklingen i den ena eller den andra riktningen, vi vill göra det eller detför industriella framtid för att garaniera nationens och folketsmöjligheter att finna sysselsättning och försörjning. Såresonerar lydligen inle regeringen. Man menar alt del ankommer hell och hålletpå den kapitalistiska världsmarknaden och pä de obönhörligakonjunktursvängningar som den är utsatt för, de obönhörliga strukturellaförändringar som den framdriver och som ingen kan påverka. Dessa anonyma lagarär alltså det som viskall böja oss för, det som varvsarbetarna-dessa lusentalsmänniskor som skall kastas ul frän sina arbetsplatser -skall böja sig för när de låter portarna stängas bakom sig. Jagvill ställa frågan: Är det en bild av modern liberalism all lägga sig ihänderna på en ulveckling som man ingenting kan göra åt och som tydligen helleringen vill göra någonling ät? Delär klart all de tankar jag för fram blir i en sådan här kortfattad diskussionmed korta repliker en aning allmänt hållna, kanske en aning luftiga. Men del ärdock tydligt atl vill man åstadkomma någonling för varvsinduslrin liksom förlösandet av den svåra sysselsätlningssiluationen i allmänhet i , såräcker del inle med att så att säga förlita sig på atl del skall bli enkonjunkturuppgång, för vi vet ju atl en sådan följs av en konjunkturnedgång. Desenaste 15-20 årens ekonomiska analyser visar alt varje konjunkturuppgångblivit svagare och efterlämnat fler arbetslösa och utslagna . Varjekonjunkturnedgång har fört oss mer eller mindre mot nya rekordsiffror förantalet undersysselsalta, arbetslösa och utslagna. Del är däri hela denkapilalistiska problemaliken beslår. Skall man hålla sig lill en dogm, oavsettom man har en borgerlig eller en socialistisk grundåskådning, så måste man dåslälla sig frågan: Är denna dogm, som innebär elt totalt föriitande på denprivalkapiialistiska marknaden,så helig att man inle i någon regering kan tänkai några andra termer, atl man inle kan länka: Vi behöver i en avsevärdhöjning av vår förädlingsgrad; vi behöver gå över från mindre tung induslritill mera lätt och högt driven förädlingsindustri; vi behöver satsa vårt sloratekniska kunnande på vissa typer av specialiteter, vissa typer avsyslembyggande, som både är viktigt här hemma och som kan uigöra viktigaexportprodukter? Om vi med medvetna statliga industriinvesteringarförsöker styra utvecklingen åtminstone delvis i den riktningen, då måste ensådan politik ge en hell annan roll ål en sä viktig syslembyggarinduslri somjust varvsindustrin än vadden nuvarande passiva politiken ger. Den kan ju baraleda till en enda sak, den som vi har sett verkställas stycke förstycke, nämligen kapitulationens och arbetslöshetens. är och jag ense på en punkt och oense på en annanpunkt. Vi är ense dämlinnan atl vi har olika samhällssyn; jag skulle inte viljabeskriva min samhällssyn på del sätt som har gjort, men jag skallinle trötta kammaren med atl nu försöka beskriva den. Vi är oense på en annanpunkt, och det gäller vilken av dessa båda samhällssyner som är mest dogmatisk. 0/77 boardindustrins framtid Överläggningenvar härmed slutad. § 4 Omboardindustrins framtid InduslriminislernERIK erhöll ordet för atl besvara () den 18 oktoberanmälda interpellation, 1978/79:41, och anförde: har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd alt vidtagaför atl inte en okontrollerad kapaciletsneddragning kommer alt ske inomboardinduslrin. Hösten1977 uppdrog dåvarande induslriminislern åt en särskild utredningsman all ledaöveriäggningar mellan företagen och berörda fackliga organisationer inomboardinduslrin i syfte atl fö till slånd en strukturell och kapaciteismässiganpassning i branschen. Behovet av en sådan anpassning hade tidigare påvisats iflera utredningar. En utredningsrapport överiämnades till industriministern ibörjan av februari i är, Boardutredningenär exempel på hur statsmakterna genom en initierande och kalalyserande funktionkan fö berörda parter inom en hårt utsatt bransch atl komma fram till en i alllväsentligt samstämmig uppfattning om hur en .sirukiurell anpassning kanåstadkommas. Jagdelar inte uppfallning alt den nu föreliggande utredningen börläggas till grund för direkta insatser från regeringens sida. Det framlagdaförslagel skall alltså inte i första hand ses som ell underiag för regeringenshandlande utan som elt förslag som del ankommer pä branschens företag altsjälva genomföra i samråd med de anställdas organisationer. Sedanuiredningsförslagel presenterades i början av årel har också flera företagaktualiserat och i vissa fall beslutat om åtgärder som ligger i linje med det iutredningen presenterade förslagel. Åtgärder som direkl strider mot derekommendationer och slutsatser som utredningen har presenterat har såviu jaghar erfarit inle vidtagits. Jag är medvelen om deproblem som en fortsalt strukturomvandling inom boardinduslrinkan komma all medföra. Inom industrideparlementet följs ulvecklingen inomboardinduslrin noga. De anställda och de enskilda orter som kommer isvårigheter på grund av strukturförändringar eller produktionsneddragningarkan självfallet på sedvanligt sätt påräkna insatser från samhällets sida inomramen för de riktlirijer för arbetsmarknads- och regionalpolitiken som harbeslutals av . GUNNAROLSSON (s): Först vill jag rikta elt lack lill induslriminislern för svaret på mininterpellation. Atlvi behöver en näringspolitik med framförhållning har stått klart ,och när det då sker utredningar som lar sikte pä ell samlat grepp på vissakänsliga branscher, är della bara att hälsa med tillfredsställelse. Vi fick ensådan ulredning , som avsåg de framlida fömtsällning-arna förboardinduslrin. kom krav från Trä, SIF och SALF om en liknandeutredning belräffande plywoodindustrin. Boardutredningentillsattes på förslag från företagen och de fackliga organisationerna för atlsöka en samhällsekonomisk lösning av en svår simkturkris. UtredningsmannenJohan hade vid sin sida en referensgrupp med representanter för bl, a,de fackliga organisationerna och förelagsledningarna. Dethär tyckte vi från socialdemokratiskt håll var bra, därför att vi vet attinduslrinäringarsom har problem behöver hjälp med strukturomvandlingen. Del gårinle alt fö till stånd en samlad bedömning av de framlida ulsikterna, om varoch en bara tutar och kör själv. Jagvar närvarande i gamla på när enmansutredarenJohan presenterade ulredningen om boardinduslrin. Del skedde den 8februari, och vi som var närvarande kunde genast konstatera, atl ulredningenlämnade flera förslag till åtgärder. Tiden har gäu, och t, o, m, den regeringvars industriminister tillkallade utredaren har hunnit gå utan all enligl vadjag kunnal flnna någonting har gjorts. IndustriministerÅsling torde ha bedömt del som angelägel all få en samlad bild avboardinduslrin i landet när han tog initiativet lill ulredningen. Så långttyckerjag atl han handlade rätt. Men alt sedan uraktlåta att ta något som helstinitiativ i anledning av det som ulredningen kom fram till, det är ju altmisshushålla . Eftersom det varil helt lyst , är delbara all konsialera atl vi dä är lillbaka pä samma ställe där vi befann ossinnan utredningen påbörjades, Naiuriigiviskan inle induslriminislern i den nya regeringen kritiseras för delsom inleharskelt,men delsvarsom industriminister lämnat på min interpellationvisar tydligt att inte heller den nye induslriminislern har funnit anledningatl vidta några åtgärder för att förhindra en okontrolleradkapaciletsneddragning inom boardinduslrin, Induslriminislernanser inte alt den Åkermanska ulredningen bör läggas till grund för direktainsatser frän regeringens sida. Och så kom mer del avsnitt som förvånaråtminstone mig, nämligen där industriministern säger-och nu citerarjag direkt en mening ur svaret: "Del framlagda förslaget skall alltså inlei första hand ses som ett underlag för regeringens handlande ulan som ettförslag som det ankommer på branschens företag all själva genomföra i samrådmed de anställdas organisationer," Följaktligenanser statsrådet, att företagen själva skal! klara ut de strukturellaproblemen, vilket är precis motsatsen till vad man anser från föckligi håll. Detär alltså först efter det att en fabrik lagts ner eller skurit ned sinverksamhel som de anställda kan vända sig lill samhällel, inle föratt påräknahjälp med strukturomvandlingen. Det är någonting hell annat än vad manexempelvis gett uttryck för från . Detfinns gott om krisbranscher i , inle minst inom skogsindustrin.För de elva boardfabriker, som finns i landei, är framliden synnerligen oviss,och man frågar sig på flera håll, om varje fabrik skall avgöra sitt eget öde,Hurskall del bli iPilgrimstad,varenfråga vi fören korttid sedan kunde läsa iLänstidningen i , Boardfabriken läggs ned - Pite-bygden föriorar100-lals jobb, stod del all läsa på Piteå-Tidningens löpsedel. Delfinns elva boardfabriker i . Den äldsta är och den yngsta 25år. har del inte byggts någon ny fabrik i landei. Nya fabrikerbyggs nästan bara i . Någrahar lagts ned istället, 1960 fanns del 17 boardfabriker i vårt land och 1970var siffran nere i 14. Under 1970-talel har försvunnit ytterligare trefabriker, varför vi nu har 11 kvar i drift. Experterna är överens om allnedläggningarna kommer att fortsätta. Branschens kapacitei är för stor iförhållande lill marknaden. Exporten har minskal från 55 96 lill mellan är1968 och fram lill 1976. Densom arbeiar vid en boardfabrik vei med sig atl han arbetar i en branschsom är hårt trängd. Byggandet har skurils ned sedan vi fick borgerligt styre idel här landet. Konkurrensen från bl. a. spänskivorna är mycket hård. Flera avde här fabrikerna ligger i myckel känsliga bygder. En boardfabrik kan betydaliv eller död för ett mindre samhälle. Är del då inle lika bra all erkänna allförelagen knappast själva kan klara den strukturomvandling som vi alla vetmåste fortsätta? Fyraboardfabriker bör läggas ner, eftersom del kan ge de resterande sju fabrikernamöjligheter alt överleva, sade utredaren när vi hörde honomlägga fram sitt förslag för industridepartementet. Ärdet inget i detta förslag som ger anledning för den nya regeringen aupresentera ett handlingsprogram, eller skall självsaneringen fö pågå heltplanlöst? Av det svar jag fött kan jag inte fatta annat än all regeringen vallalt slå in pä den senare linjen. beklagar jag, och jag vill rikta ellvarningens finger mot vad som kan hända i Pilgrimslad och - problem somjag vet kommer all las upp av talare som kommer efter mig i lalarslolen. 0/77 boardindustrins framtid BERTILMÅBRINK (vpk): Jag känner ett behov av alt säga några ord i den härinterpellationsdebatten. Jag gör del av den anledningen att mitt hemlän,, och milt grannlän län har boardtillverkning. Dessaindustrier är belägna pä sådana orter där man hell eller delvis är beroendejust av dem. Jag har också begärt ordet pä grund av de oroande svar somindustriministern lämnat pä inierpellantens frågor. Nukan industriministern säga atl boardlillverkningen i inte utpekas i denÅkermanska ulredningen som den induslri som bör försvinna. Deua är naiuriigivisrikligt. Men läl mig då påpeka atl en annan del av den samlade skivinduslrin -plywoodproduklionen - är slarki nedläggningsho-tad. De diskussioner som försangående boardens vara eller inte vara borde ha gälll hela skivinduslrin. Vadsom saknas är ett samlat grepp, som inle bestäms och styrs utifrån hellprivalkapiialistiska värderingar, utan där man anlägger samhällsekonomiskabedömningar. Sombekant har de fackliga organisationerna begärt en utredning omplywoodbranschen. Jag vill fråga induslriminislern, om regeringen avser all lainitiativ till en sådan ulredning om den branschens framtid, där man ocksålägger in de samhällsekonomiska värderingarna. Jagskall nu något kommentera den aktuella frågan om boardinduslrin och denAkermanska utredningen. Industriministerntalar om alt den nämnda utredningens förslag skall genomtoras av branschensföretag i samråd med de anställdas organisationer. Vidare säger han i interpellationssvaret:"Åtgärder som direkt sirider mol de rekommendationer och slutsatser somulredningen har presenterat har såviu jag har erfaril inle vidlagits," Nej,varför skulle åtgärderna strida mol förslag, ? Ulredningenbygger ju hell på sirikt förelagsekonomiska principer. Vilka dessa principer ärvet vi ju myckel väl. Jag kan bara påminna om den deball som jag hade förungefär sedan om Esselles handlande i . Anläggningen där gick sombekant inte med förlusl, men trots det tänker man lägga ned produktionen. Destrikt företagsekonomiska principerna är ett hot mot de anställda, facket ochde drabbade orternas försörjningsunderlag, Boardbranschensföretag håller nu som bäst pä med huggsexan. Man lurpassar på varandra. Dettaär ju i och för sig ingenting nytt - det är del klassiska mönstret i dagensSverige, Företagenhar nu tillsatt sina arbetsgrupper för att ta itu med förslag.Representanter för de fackliga organisationerna sitter med i dessaarbetsgrupper. Operationerna inom skivinduslrin skall ske utifrån följande -jagciterar direktiven för arbetsgruppen i ell av förelagen:"Utredningsarbetet skall drivas efter strikt företagsekonomiska principer.Den lösning som kommer alt föreslås får uigöra underiag för förhandlingar," Fackelsrepresentanter gör vad de kan för atl också sociala och samhällsekonomiskabedömningar skall vägas in. Men vad har de för stöd? Den borgeriigaregeringen-industriministern må heta Åsling eller Huss-sitter på parkett, medanföretagen i den heliga vinstens namn tillåls husera mer eller mindre fritt mol människoroch hela samhällen. När detta är gjort skall tydligen försöka agerastädgumma. Jag citerar än en gång ur interpellationssvaret: "De anslälldaoch de enskilda orter som kommer i svårigheterpågrund av strukturförändringareller produklionsneddragningar kan självfallel på sedvanligt sätt påräknainsaiser från samhällets sida inom ramen för de riktlinjer som förarbetsmarknads- och regionalpolitiken har beslutals av ," Varförså passivt betrakta vad som händer inom boardinduslrin? Behöver man lägganer Lövholmen, , Karlholm och ? Ingen av dessafabriker går med förlust. Ser man det dessutom från samhällsekonomisk synpunktskulle man finna att en belydande vinst skulle uppstå ifall driften behölls ochutvecklades. Vore det inte skäl i att aktivera arbetsmarknads- ochregionalpolitiken sä atl samhällel tog över de här nämnda industrierna isamarbete med KF? Lövholmen ägs redan nu av staten och Karlholm av KF, Vivet atl den här branschen missköts - del må sedan vara statliga, privata ellerkooperativa ägare. Under de gyllene åren förboarden fram till 1970-taletgjordes inga slörre ansträngningar för att vidareutveckla produkterna, trots destora vinster man då erhöll. Marknadsföringen har misskötts, och man fortsätteratt missköta den. Del finns vad jag kan förslå fortfarande en marknad förboarden, och det finns också möjligheter lill vidareutveckling av dennaprodukt. Låtmig nämna en enda siffra. satsade man av förädlingsvärdet tillforskning och ulveckling inom träindustrin. Man kan jämföra dessa 0,3 96 medall bilindustrin satsade pä forskning och utveckling. Siffrornatalar för sig själva, Dessulomär boarden slarki beroende av bostadsbyggandet. Om man höjde bostadsbyggandetborde det inte finnas några slörre problem för boarden. Vi harbostadsbrist, och vi har en boardindustri som är beroende av aktiviteten påbostadssektorn.