prot · G209102 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag tror all han inte bör vara ängslig för att vi saknar vyer förframtiden. Det som jag har försökt fä alt framtona i utrikesdeklarationen, ochsom jag sedan också tryckte på, är vad vi kallar för vardagsreformismen. Föregen del tror jag att det däri kanske ligger det största hoppet om en fredlig,samarbetande värid. Vi fångas ofta av dagens slora konflikter, möjligheternaatt lösa dem och tragedin i vapenanvändningen. Men min erfarenhet avinternationellt arbete, och den går näsian , säger mig snarastatt del är del dagliga förhandlandet och lösandet av praktiska frågor som hopp på läng sikt. Integration internalionelll och regionalt är någontingväsentligt. AllanHernelius rörde också vid frågan om och sade att FN inle geross någol skydd i händelse av konflikter. Men de svenska statsmakterna har välegentligen aldrig påstått atl FN skulle vara någol skydd för motangrepp. FN har ju inte etl effektivt fungerande kollektivt säkerhetssystem.Därmed är dock inte sagt att FN skulle sakna värde; tvärtom. FN har ett oerhörtvärde och f ö. också en betydligt bättre organisation än vad dess föregångareNationernas förbund hade. Jag tror att vi harstarka skäl föratt fortsätta attbetrakta FN som en av grundpelarna i vår utrikespolitik och all det i dettaockså ligger en framtidsvision. Jag är ingalunda ulan hopp om alt man på långsikt skall kunna utplåna våldet mellan stater - men del är naturligtvis på långsikt. Nedrustning och vardagssamarbete är väsentliga medel för att uppnå delta. klagadelitet över att vi inle talat om i deklara- Det kanske är så,atl just vardagsreformismen, som han själv var inne på, är det dominerandeelementet där, vilket har funnits länge och också gett goda resultat. Vi måstenaturligtvis ändå med beklagande notera del bakslag som har förekommit iform av det uteblivna Volvoavialet. Jagvet inte om jag fattade rätt och om han menade alt vi bordesluta arbetet senare i det svenska därför att diligensernafrän kom litet sent till det brittiska . Jag tillhördem inom förvaltningen som inte tyckte atl del var någon särskilt bra metod atllamporna i kanslihuset nödvändigtvis alltid skulle brinna för attvisa alt statsapparaten fungerade. Jag tror att det för familjerna i detmoderna samhället, där man och hustru ofta har yrkesarbete, är väsentligt au viförsöker hålla ordnade arbetstider. - Men jag kan lugna med altvi är fullt medvetna om att klockorna väriden rant visar olika tidpunkter, ochdel är jourtjänst runt. Diligenserna må stoppa i eller inle,men telexapparaterna på UD fungerar dygnet runt, och vi harockså dygnet runtmöjligheteratt gripa in och arbeta på UD, om del behövs, och det gör vi ocksånär det behövs. AllanHernelius talade slutligen om biståndet till . Det är en gammal kär frågaför våra moderata kolleger. Vi har inte motiverat avvecklingen av biståndetlill med att det finns politiska fångar där. Vi intar i den frågan sammahållning som jag gjorde lidigare i diskussionen om - vi vill inteanvända biståndspolitiken som ett utrikespolitiskt påtryckningsmedel. När vikänner missnöje med en stat eller vill uttala kritik för dess hantering avmänskliga rättighetsfrågor, säger vi det. Vi uttalar då vår åsikt, men vi villinte, i annat läge än om del har gått oerhört långt, att sådant skall påverkavår bislåndsgivning. Vi har därför i Cubafallel inte motiverat avvecklingen avbiståndet med någon hänvisning till mänskliga räuigheter eller till kubansktdeltagande i konflikter i . Däremot har vi uttalat kritik mot fördess deltagande i konflikter i , och den kritiken vidhåller vi. Vi kanockså uttala kritik mol de dåliga förhållanden beträffande mänskligarättigheter som råder på . Men det är inle detta som föranlett avvecklingenav vårt bistånd, utan anledningen till det är aU inte tillhör defattigaste staterna. Värt bistånd bör gå till de fattigaste länderna i väriden.Den regeln följer vi konsekvent. Del resonemang som uirikesministern nu förde om mänskliga rättighetersinverkan på fortsall eller nytt bistånd och krigsföringsakti-viieters inverkanpå samma sak har det felet atl det icke har stöd i den proposition som dendåvarande biståndsministern lämnade och på vars utformning, omjag inte är fel underrättad, den nuvarande utrikesministern hade en påtagliginverkan. Den propositionen innehåller helt andra formuleringar i fråga omdessa ting. Dessa formuleringar har antagils av ulrikesutskouet och riksdagen.Vi kan båda ta del av de formuleringarna när det passar oss. Jag tycker att det är syndaU del i diskussionen om icke har framhållits att det ärmycket svårt för etl land som atl ge bistånd till ett land som för krigutan alt det har med dess egen säkerhet alt göra och att det är svårt förSverige att få pengar till ett bistånd till , där det finns tiotusentalspolitiska fångar. Del resonemanget kan en svensk utrikesminister myckel välföra, och enligl mening bör han också göra det, icke minst för attfå till stånd en verkligt levande biståndsvilja i del här landet. Jag skall inte fördjupa mig i klockslagen på UD. Jag önskarutrikesministern lycka lill i hans ambitioner och hoppas alt detta inte kommeratt påverka funktionsdugligheten inom departementet. Det är faktiskt viktigt.Det har väl inte alltid varit så bra med funktionsdugligheten där - inte ensnär man inte hade den ambitiösa parollen att sluta kl. 5. Vidaretycker jag att det är synd - och här delar regering och riksdag ansvaret - attvi inte ägnar en ordentlig debatt åt nordiska frågor. Så gör man iNorge och så gör man i - och jag tror även i . Dessa frågor ärså betydelsefulla för många av våra medborgare att vi borde ta oss tid atl föraen sådan debatt, om inte annat för att fördjupa kontakterna länderna emellan. Sedanvill jag gärna hålla med utrikesministern om atl det är det vardagsnära arbeteti som betyder mest i längden. Observera alt jag inleförringar betydelse-jag använder nästan precis sammauttryck som utrikesministern när det gäller värdet av vår uppslutning kring FNoch dess idé. Men det är ändå det vardagsnära samarbetet som betyder mest, ochdet kräver tålamod, uthållighet och ambition. Det arbetet måste bedrivas, ochdet är säkerligen den bästa vägen till framgång. Men vi kan inte vara utanvisioner och vyer. Ett exempel på det, som just ligger nära till handsmed tanke på hur de tidigare talarna uttryckt sig pä den punkten, är attEuropagemenskapen aldrig hade kommit så långt som den gjort om inte statsmänmed visioner hade tagit sig an den frågan. har förvisso rätt när han säger att det i denproposition, som lades fram och som utrikesutskottet behandlade isitt första betänkande för detta , gjordes en starkare betoning av demänskliga rättigheterna i relation till biståndet än vad som tidigare gjorts.Men även med dessa dokument som bas är detta ingalunda någon enkel fråga. Delär fråga om myckel svåra avvägningar. Ipropositionen och i ulskoltsbetänkandet finns många andra formuleringar, t.ex. formuleringen att vi skall ha vida toleransmarginaler när det gällerförändringar i länder med vilka vi har ett omfattande samarbete, ellerformuleringen om betydelsen av att del utvecklingssamarbete vi har verkligen ärlångsiktigt. Alladessa principer är som vi vet mycket svåra att förena. Men vi får väl fortsättadebatten på den här punkten. Lål mig också säga att jagtycker att del är konstigt atl nu kommit så mycket i blickpunkten närdet gäller det svenska biståndet, då vi ju i har beslutat atl det härreguljära biståndet till i och med nästa budgetår skall avslutas. Jagförmodar att även detta kommer att bekräfta del beslutet. Sedanskulle jag vilja säga några ord till , trots att han inteär här. Han tog upp lill debatt de åtgärder som aviserats rörande de svenskaföretagen i . Han hade två invändningar mot förslaget att begränsanyinvesteringar och expansion av svenskadministrerade företag i . Denena var kritik av att betraktas som etl särfall, och den andra varatt vi inte går tillräckligt långt när vi ändå vill ingripa. Total avvecklingskulle behövas för alt vi inle skulle drabbas av anklagelsen om dubbelmoralfrän sida. MenSydafrika är ett särfall. berättade om förtrycket somökar och våldet som tilltar i . Visst finns det hårt förtryck på mångaandra håll i världen, men det finns inget annat land som så systematiskt byggersitt samhälle på ras och hudfärg. Det är det enda land som FN förklarat utgöraelt hot mot freden och säkerheten. En majoritet av FN:s medlemsländer har ocksåbegärt att tvångsåtgärder skall vidtas mot - också del är unikt. Viär inte ensamma om att anse detta. Låt mig återge vad den kanadensiskeutrikesministern sade : "ärunikt i väriden . Det är det enda land där rasdiskriminering blivitinstitutionaliserad som en bas för hela det sociala, politiska och ekonomiskasystemet. --- Det internationellasamhället har, i sin helhet, dragit slutsatsen att både multilaterala och ensidigaåtgärder mot är önskvärda." Denandra invändningen, om dubbelmoral, har jag svårt att förstå. Man skulle intefå ha moraliska synpunkter på vårt agerande i om man inte begäravveckling av företagen. Det skulle på något sätt vara renhårigare, enligt herrBurenstam . För det första förordarherr inte själv en avveckling. Fördet andra är syftei att komma åt den ökade styrka som företagens expansion gertill - politiskt och ekonomiskt. Då är det logiskt att slå till motexpansionen. Fördet tredje är det en fördel om begränsningen av verksamheten i kanske på etl sätt som inle tvingar de svenska företagen till abrupta eller starktföriustbringande utförsäljningar. Låtmig beklaga att nu tycks ställa sig vid sidan av den här solidaritelsåtgärden. Enaktiv Sydafrikapolitik är en viktig del av den svenska utrikespolitiken och omden borde det råda enighet i . Ensidiga åtgärder på investeringssidanutgör eU naturiigt led i den politiken lillsammans med de klaraställningstaganden vi gjort i FN under både den här och tidigare regeringar ochdet ökade stöd som vi nu föreslår till befrielserörelserna och de självständigastaterna i södra . Låtmig därefter övergå till några synpunkter för de mänskliga rättigheterna.Alltsedan den amerikanske presidenten invigningstal hararbetet på de mänskliga rättigheterna haft en viktig ställning i hansutrikespolitik. I del talet angav han grandmotivet. Han sade: Eftersom vi ärfria kan vi aldrig vara likgiltiga inför frihetens undergång på andra håll iväriden. Kravet på respekt för mänskliga rättigheter har varit populärt hosväljarna - det har knutit an till en gammal tradition i det demokratiskapartiet, och det har bidragit lill atl också ge en mer offensiv roll imeningsutbytet med kommunistslaterna. Carteradministra-tionen har dock aldrigsagt atl rältighetskampanjen skall stå över alla andra hänsyn iutrikespolitiken, t. ex. nationella intressen. KongressmannenDonald Fraser har granskat mänskliga-rättig-hets-polilik och är oroligför att den nya politiken väckt orealistiska förhoppningar och att bristen påkonsekvens i hållningen lill olika länderökar risken för atträttighetskampanjen upplevs som ett inslag i ideologisk krigföring. NärCyrasVancevåren 1977 definierade vilka rättigheter administrationen tänkte ta upp ingickde sociala och ekonomiska rättigheterna. Man betonade "basbehov", t.ex. föda, bostad, hälsovård och utbildning. Mångau-landsregimer har hävdat atl de inte har råd med politiska friheter -desociala problemen är för slora. Det var fallet med regim iIndien. Men valet där kom som etl definitivt bevis på att de ekonomiska ochpolitiska rättigheterna inte går att hålla isär. Vid samma lidpunki demonstreradeCyrus att ville lägga vikt vid bägge slagen av rättigheter. Men denutfästelsen har knappast infriats. Det verkar som om Carteradmi-nistrationeninte har haft något färdigt program för att befrämja ekonomiska och socialarättigheter. Hur skall man annars förklara stagnationen i bislåndsanslagen? Deligger nu på en skandalöst låg nivå - jag tror på av BNP, att jämföramed det enprocentsmål som FN slagit fast för 1970-lalet. Och vilka resultat harman sett av satsningen på detta slags rättigheter - de ekonomiska och sociala -när det gäller hållning till en rad av krav på en nyekonomisk väridsordning? Vilkakonkrela resultat har då uppnåtts? Det ligger i sakens natur atl det är svårtatt mäta sådana resultat, men det står också klart att det har skett framsiegunder 1977 och 1978 - med eller utan amerikansk medverkan. ThomasHammarberg, internationell ordförande i , kom för en tidsedan till följande slutsatser i en artikel: "1en del fall handlar det om skenbara reformer med syften att höja regimernasanseende utomlands. I andra fall har förändringarna varit verkliga ochbetydande." ThomasHammarberg exemplifierar med atl politiska fångar frigivits i närmare ett20-tal , att förändringar - om också svåra att mäta - har skettbeträffande tortyren i flera länder. Regeringen i har sagt sigvilja få etl slut på den misshandel som då och dä rapporteras från vissaprovinsstäder. I och har torterare åtalals. för de mänskliga rättigheterna har fått löfte att undersökaförhållandena i , och . Regimerna i , ochEcuador har anordnat val, och i Väslafrika har regeringarna i , och Maliutlovat en övergång till civilt styre. I har val hållits, för att tanågra exempel. Svårighetenär givetvis atl fastställa om det är Carlers rätiighetspoliiik eller andraförhållanden som har påverkal utvecklingen. Valen i och Sri Länka t. ex.hade föga med att göra. Löftena om en övergång till civilt styre i endel länder i Väslafrika gavs innan kom till makten. Ändock kommer ThomasHammarberg till den här slutsatsen! "MellanIndien - Sri Länka på ena sidan och och på den andra finns en långrad fall där det är rimligt att anta att Carteradministrationens satsning påmänskliga rättigheter haft någon, åtminstone indirekt, verkan. Bara del faktumatt räUighetsfrågorna blivit eU internationellt diskussionsämne har säkertpåverkat en del regimer." Sedanartikeln skrevs har nya händelser inträffat som påverkat rättighets situationeni olika delar av väriden. De tragiska flykiingödena i har visat uppför väridsopinionen hur trångt vissa mänskliga rättigheter sitter i ochhur litet utrymme det finns för grapper som betraktas som avvikande i ellerfrämmande för det rådande systemet. Denfolkresning som skedde i mot schahens despotiska regim har också i grandenförändrat situationen i detta land. Det var också fråga om en reaktion mol delstöd som schahen åtnjöt från . Visserligen hade schahen lovat hålla friaval, men detta löfte blev allt mindre trovärdigt i skuggan av den ökanderepressionen och det stigande våldet. Tyvärrtycks inte regimändringen ha inneburit att de mänskliga rättigheterna nurespekteras. Den protest som den internationella juristkommissionen i Genevehäromdagen avlossade är talande. Den påtalar att de islamiskarevolutionsdomslolar som upprättats i och som dömerolika kategorier avmänniskor som betraktas som avvikande kränker såväl FN:s deklaration om demänskliga rättigheterna som . Man konstaterar att de somställs inför dessa domstolar inte tillerkänns rätten alt försvara sig, att detinte läggs fram någon formell anklagelse mot dem och att de inle heller harrätt att överklaga de godtyckliga domarna. En dödsdom verkställs någon timmeefler avkunnandet, och någon möjlighet att begära nåd finns inte, noterarjuristkommissionen. Detta bådar inte gott för förverkligandet av de krav på demokrati ochrespekt för mänskliga rättigheter som tillsammans med vaklslående om religiösavärden bar fram folkresningen. Utvecklingeni kan få betydande internationella återverkningar på grand av oljeexporten.Det gäller exporten lill , men också exporten lill vilka bådahar avbrutits. har importerat av sin olja från Iran.Ett definitivt avbrytande av exporten till försätter det landet i enmycket sårbar situation. Det är att hoppas att den nya regeringen i tarlill vara detta tillfälle alt utöva ett tryck på och alt övrigaoljeexporterande länder avstår från atl komma till dess undsättning. Därmedskulle en ny och avgörande faktor inträda i södra . Det skulleinnebära en ytterst kännbar påtryckning mot , som i granden kanförändra strykeförhållandena. Det skulle också i sin tur 7 protokoll 1978/79:102-103 stärka motståndet ochbidra lill atl övertyga regimen i om atl snara förändringar i detrasistiska systemet i är nödvändiga. STAFFANBURENSTAM () kort genmäle: har fullständigt rätt i att är etl särfall i sinrasdiskriminering. Men som jag sade i mitt första inlägg är andra ländersärfall i andra avseenden när det gäller att sälta sig över medborgerliga fri-och rättigheter och utöva förtryck. Jag nämnde som exempel Sovjetunionensförtryck av de tre baltiska folken. Frågan kvarstår om man inle lätt hamnar idubbelmoral när man med stora ord och insatser vänder sig mot en lyp av regimmen inte mot en annan. Mankan möjligen göra gällande all det värsta av allt medmänskligt förtryck somfinns ärjust rasdiskriminering. Men jag tycker också den idén är svår attförfäkta. När allt kommer omkring är själva anledningen till att man är emotrasdiskriminering alt människor är lika. Anser man alt människor är lika - ochdel är tanke - måste det vara lika rysligt att förfölja människor i delegna landet, även om de har samma hudfärg. Jag kan inte göra den skillnad somherr Wirmark tycks bygga upp det hela på. Jag finner det konstigt atl enaögonblicket förfäkta alt skall ge stora u-hjälpspengar till etl landsom , som krigar i stora delar av väriden, och i nästa andetag förfäktahelt andra uppfattningar. Jagvidhåller också, herr talman, alt det är dubbelmoral atl göra gällande alt vivisseriigen skall vända oss emot nyinvesteringar men att vi inte kan tänka ossen total avveckling av svensk verksamhel i därför alt det skulle varaskadligt för våra egna, krassa ekonomiska intressen. Jagvill fråga hur vi skall göra i följande fall: Antag alt ettsvenskt förelag gör en vinst på sin verksamhet i . Företaget får intereinvestera den vinsten i för svenska myndigheter. De sydafrikanskamyndigheterna förhindrar atl företaget tar hem vinsten lill . Skall däförelaget sätta in pengarna på bank i att lånas ut till sydafrikanskaförelag? Det är en intressant fråga. Dethela blir en fråga om hur man kan åsiadkomma förbättringar i dennavärld, hur man kan utöva inflytande och sprida sina idéer. I ett tidigareanförande påminde jag om att Internationella metallarbelarfederationen hadefunnit all man genom facklig verksamhel, med ursprung i de utländska förelagsom finns i , kunde utöva påverkan. Det är synpunkter som man inte kankomma rant. Det är inle så självklart att man, som och andrafolkpartister vill få del till, påverkar bäst genom atl försvinna från scenen. () kortgenmäle: uttryckte sin förvåning över atl förekommer idebatten, eftersom , sade han, har beslutat att avveckla biståndetdit. Men det är inte så förvånande, . Uppemot halva antaletledamöter i denna kammare, socialdemokraterna, kommunisterna ochherr Hagel och hans parti, röstade på sin lid för fortsatt biståndtill . I en motion från den socialdemokraliska gruppen yrkade manatt biståndet till skulle utgå med dubbelt belopp. har motionenkommit igen med andra formuleringar, men det står fortfarande all bör fåbistånd från oss. Är del då så underiigl, , att vi diskuterar Cubahär ? DAVIDWIRMARK (fp) kort genmäle: Först en replik lill herrar och om biståndettill . Min förvåning gällde att polemiken om upptog en så viktig delav meningsutbyte med utrikesministern, som ändå representeraretl parti som har varit med om att fatta det beslut beträffande som herrHernelius själv stöder i kammaren. Han och jag har stött precis samma ståndpunkt,den som kom till när själv salt i regeringen, nämligenatt biståndet till skall avvecklas efter nästa budgetår. Beträffandediskussionen om nämner . Han kunde ha hänvisat till andrafackföreningsulialanden, t. ex. från LO och TCO här i , vilka ligger mernära oss. När han nu nämner en internationell organisation, så kunde han likagärna ha nämnt FFI, Fria fackföreningsinternationalen, som är den övergripandeinternationella fackliga organisationen, och talat om vad den har sagt omSydafrika. Men han väljer ul den international som har framfört en åsikt sombäst överensstämmer med hans egen. BeträffandeSydafrika såsom elt särfall och rasdiskrimineringen där vill jag säga att om enmänniska i , en medborgare, oberoende av vilken politisk åsikt honhar, vilken utbildning hon har och vilka ansträngningar hon gör, på grand avsin hudfärg är förhindrad att nå ett inflytande över statens affärer eller atlnå vissa positioner, innebär det etl förtryck, som inte är slumpvis utan direktstatuerat i lagen. Hela samhället är uppbyggt på principen att hudpigmentetavgör vem som skall styra och vem som skall vara slav. Det är ett särfall, somomväriden bör reagera inför. Inte bara vi har kommit fram till detta, utan majoritet av medlemsstaterna inom . ALLANHERNELIUS (m) kort genmäle: Det enda parti som i frånbörjan har gått emot biståndet till är moderata samlingspartiet. Vi harstädse varit emot de pengar som gått till . är det fråga om 242 milj.kr. Vi kommer att fortsätta med motståndet. Jag vill påpeka atlfrågan om fortsatt svenskt bistånd till avgörs på valdagen den 16september. () kort genmäle: Herr talman! Rasdiskriminering är ett ohyggligt fenomen,precis som det långtgående förtryck som av andra skäl förekommer rant om ivärlden. Också det måste få oss att ställa frågan hur vi skall kunna förhindradet. komma till någon slutsatsom hur man bäst påverkar och hur man bäst kan sprida sin egen uppfattning. Skerdet bäst genom atl man drar sig undan eller genom atl man försöker vara påplats för att kunna ge ultryck för sina egna ideal och sin egen uppfattning? Jagciterade Internationella metallarbelarfederationen, därför att dess uttalande imängden av uttalanden av olika slag utgör ett exempel på alt frågan om hur manpåverkas inle alls är så självklar som vill göra gällande. Det ären myckel svår fråga, vilket också visas av alt vi i många andra sammanhang därvi stöter på diktatur och förtryck har valt den omvända vägen, nämligen attförsöka intensifiera konlakterna föratt på det sättet kunna påverka. En tankebakom myckel i Helsingforsavtalel var att man ville vidgamöjligheterna till ekonomiska förbindelser med diktaturer för alt den vägenkunna luckra upp förtrycket. Mittbudskap är alltså att frågan inte är så enkel. Därför lål det också -gentemotvad sade i sitt första inlägg - framhållas att , i denmån de har en annan uppfattning än den som förfäktar, inte stårvid sidan av alla andra partier. har åtminstone dedemokratiska partierna i riksdag förfäktat exakt den uppfattning somjag här har givit uttryck för. har enigt gjort uttalanden molensidiga svenska sanktionsälgärder mot . har gjort det medhänvisning lill ungefär de argument som jag här har framfört, nämligen attensidiga aktioner skulle kunna skada FN och snarasi hjälpa . Dessutommedför sädana ensidiga aktioner - vilket jag också framhöll i mitt förstainlägg - atl det blir svårare för att stå emot påtryckningar frånandra ländergrapperingar om atl vi skall vidta ensidiga sanktioner mot andraländer, där vi kanske verkligen vill slippa hamna i en sådan situation. () kortgenmäle: Till vill jag bara säga att kanske trots allt fårför stort utrymme i värt meningsutbyte. I sak är skillnaden inte så stor.Moderaterna har själva i en parlimotion faktiskt föreslagit 5 milj. kr.till för bredare samarbete - man har begärt alt beloppet skall begränsaslill 5 miljoner . Vadbeträffar säger alt det är inte så enkeltalt avgöra hur man bäst påverkar situationen, och det kan jag väl hålla med om.Det är klart att det måste tillämpas olika strategier gentemot olika regimer,och i del här fallet har man både i FN och internt i kommit fram tillatt isoleringsstrategin är den mest användbara. Båda de storanationalislrörelserna i , och Panafrica-nistCongress, har krävt att skall isoteras, och det är en väsentliganledning till atl bör gå på den linjen. Detförslag som framläggs är baserat på att vad vi gör kan fä stor politisk ochpsykologisk effekt.