prot · G209166 · 1978-12-31 00:00:00 — Vår demokratiär någonting myckel värdefullt som vi ständigt måste slå vakt om. Det går dockinte att lära sig demokrati på teoretisk väg. Del enda sättet att förberedaeleven för att bli en aktiv medborgare i ett demokratisktsamhälle är att tillämpa demokratiska arbetsformer, anpassade till elevernasmognadsnivå också i skolan. Demokrati innebär också ansvarstagande för var ochen. En demokratisk skola innebär därför en skola där man är med och tar ansvar.En kravlös skola blir en odemokratisk skola. En individ som aldrig behöver levaupp lill några krav blir en individ utan identitet. Därför är en av skolansviktigaste uppgifter alt ständigt visa på sambandet mellan rättigheter ochskyldigheter. ges möjligheter att uppleva det stimulerande i att fåspela en roll, medverka i en grupp, för allas gemensamma bästa. som bygger på att alla skall ha lika möjligheter och utvecklas eftersina förutsättningar och sina behov måsle också balansen mellan del teoretiskaoch det praktiska betonas ytterligare. Övervärderingen av del teoretiska ärkanske vårt största jämlikhetsproblem, eftersom det leder till en nedvärderingav människor vilkas begåvning ligger på andra områden. Det kan också göra delsvårt att få livsnödvändiga praktiska uppgifter i vårt samhälle utförda. När viser oss omkring förefaller det ofta som om vi hade lämnat vissa arbetsuppgiftertill våra nya svenskar, invandrarna, därför att vi svenskar inte anser oss finanog alt utföra dem. Detta är en myckel allvarlig fråga. Vi riskerar altförstärka de klyftor som redan finns mellan dem som utförde tunga, smutsigajobben och dem som utlorandra. Bland invandrarna blir denna klyfta ytterligare förstärkt.Den ökade kontakt med arbetslivet i som föreslås är en viktigdel för att uppnå förbättringar i denna balans mellan teoretiskt och praktiskt. Enstarkare betoning av de praktiska inslagen i utbildningen skall inte behövainnebära en större uppdelning av eleverna i kategorier. Lika väl som allabehöver grundläggande teoretiska färdigheter behöver allas. k. teoretisktbegåvade en grundläggande förmåga att använda sina händer. Vi är nu på rättväg. Efter den debatt som förts här behöver del dock tydligenunderstrykas att även den praktiska kunskapen skall vara av god kvalitet.Annars blir allt tal om balans mellan teori och praktik helt missledande. Grundskoleutbildningenkommer alt skapa bättre förutsättningar också fören vidgad internationellförståelse. Vi måste lära våra barn och ungdomar alt vi lever i ett litet landmen alt vi är en del av världen. Vi blir alltmer beroende av omvärlden, ochomvärlden av oss. Vi möter omvärlden här hemma genom våra invandrare. Vi kanlära myckel om omvärlden genom dem. Vi kan lära oss att förstå omvärlden genomatt medverka till att de kan bevara sin egen kultur, sina egna traditioner.Genom detta får vi bättre perspektiv på och också större respekt förvåregentradition, våregen kultur, vår egen religiösa hemvist. Man får på del sättet enuppfattning om vilken betydelse det ändå har för ett land, ett folk, en individatt ha en tradition och en kultur alt bygga på, en kultur som ständigtutvecklas från en gemensam grund. Vibehöver den styrkan därför aU de globala problemen utgör en utmaning som måstetränga djupt in i vår vardag. Skolan måste förbereda eleverna för detta ansvar.En bättre förberedelse än att på ett positivt sätt ta hand ominvandrarkamraterna kan vi inte ge våra barn. Grundskoleutbildningen kommer också att skapa enbäitre förståelse än tidigare för ekologiska problem. Eleverna kommerförhoppningsvis att lära sig förslå sambanden mellan konsumtion, produktion,miljö och resursanvändning. De måste få veta att resurserna på vår jord inteär oändliga, att vi måsle lära oss alt bruka i stället för alt förbruka. Barnen är vår framtid. Skolan skall förbereda för vuxenlivet. Det finnsett nära samband mellan grundskoleutbildning och del problem som är ston ,nämligen ungdomsarbetslöshet. Brister i utbildningen är den vanligaste orsakentill ungdomsarbetslöshet. Yrkesutbildningen är givetvis viktigast härvidlag,men grunden läggs i . Utbildningen måste därför anpassas tillyrkeslivets krav. Samarbete mellan arbetsliv och skola är därför viktigt som enförberedelse för delta liv. Det är därför glädjande att läroplanen innehållerförslag om en utvidgad praktisk yrkesorientering. Likaså är det mycket betydelsefullt,inte minst för invandrarelever som har det svårt au finna sig till rätta ivårt samhälles alla byråkratiska vindlingar, att skolstyrelserna för ett ansvarför eleverna ända fram till dess all de fyller . Skolanskall förbereda för livet som följer efter skolan men måsle också ge barn ochungdomar direkt stimulans i arbetet. All kunskap, leorerisk som praktisk, måsleupplevas som förvärvad därför att den har ett alldeles speciellt värde i sig.Skolan kommer också att få ett ökat ansvar att söka medverka i uppfyllelsen avdet betydelsefulla mål som jämställdhet mellan kvinnor och män utgör.Vardagskunskap, hemkunskap och andra ämnen skall lika väl som studie- ochyrkesorientering och arbetslivserfarenhet vara förberedelser för ett vuxenliv däransvaret för hem och samhälle delas lika mellan män och kvinnor. Det är minförhoppning att detta ansvar skall fördelas mellan män och kvinnor på ungefärsamma sätt som denna debatt . Skolanfår inte vara en isolerad enhet i samhället, skolan måsle öppnas mot samhället.Samhällets olika delar måste visa öppenhet mot skolan och de människor somarbetar där. Endast i samverkan ger vi barn och ungdomar den bästa grunden förall ta över del samhälle som vi som är vuxna lämnar till dem. (apk); Jag lyssnade till anförande, där hon sade att endemokratisk skola måste ägna stor uppmärksamhet åt invandrarbarnen. Del är baraatt instämma i det. I sanning är vårt ansvar där stort. Svenskt näringsliv harju hängt upp en stor del av vår produktion på invandrare. Nugäller det för del svenska samhället all ge någonting tillbaka -det var väl andemeningeni anförande. Del gäller inte minst skyldigheten att geinvandrarbarnen ordentliga baskunskaper, och del måste framför allt ske inomskolans ram. har samhällets satsningar på detta område inte räckt till- det står fullt klart. En demokratisk skola måsle också innebära attinvandrarnas barn har möjligheter att lära sig allt som våra egna barn harmöjligheter lill. Här återstår mycket att göra, och det steg som tas fårbetraktas för vad det nu är, nämligen ett steg på vägen. Jagskall därmed övergå till att framföra några synpunkter som anknyter lill denallmänna skoldebatt som har ägt rum. Den inleddes av statsrådet ,som framhöll att skolan skall ge eleverna en, som hon uttryckte det, bredlivskompetens för framliden. klarar man inte denna målsättning, men visst har det skett stora ting påundervisningens område, framför allt som en frukt av arbetarrörelsensopinionsbildande och pådrivande roll. Riksdagsbeslutetom , skolans inre arbete, måste betraktas som ett av de viktigare beslutenpå senare år. Målsättningen var klar. Det skulle förändra skolan, den socialauislagningen skulle minska och arbetarklassens barn skulle få störremöjligheter alt tillgodogöra sig kunskaper. SIA-skolanskulle genomföras successivt, men i och med skulle hela detnya systemet vara genomfört i samtliga kommuner. Men på många håll är det ju såall det mesta inte har genomförts. Enligt vår mening är ett av problemenbristen på lärare. Därmed kommer jag in på frågan om bristen på resurser. Delbehövs fler lärare, om SIA-skolan skall kunna genomföras och inteförvandlas lill något slags förlängt dagis. Närdet gäller all förändra skolan, alt leva upp till i och för sig positivabeslut, handlar det i stor utsträckning om pengar. Här finns alltså sambandetmellan det krav som växer sig allt starkare, nämligen kravet på statensövertagande av skolkoslnaderna, och utbildningens kvalitet. De statligabidragen räcker ju inte. Det betyderatt kommunerna tvingas inrätta sig eftersin ekonomi. Med andra ord; Reformens genomförande ute i kommunerna bromsas avpenningbrist. Och del kan man bara komma lill rätta med genom ett ekonomisktsystem som ger alla kommuner lika möjligheter. Kravet på statens överlagande avskolkoslnaderna är med andra ord ett jämlikhetskrav. Det kan alltså intefrikopplas från ambitionerna alt förbättra skolans och undervisningenskvalitet. Det anknyter därmed också till alla de problemställningar som harlagils upp i detta sammanhang. Jagskall, herr talman, nu övergå till att i all korthet lägga några synpunkter medanledning av vår motion 2598. Den är knuten till regeringens proposition 180.Arbetarpartiet kommunisterna har i motionen tagit upp bl. a. frågan omspecialundervisningen och de inlärningshandikappade elevernas situation. Vi harefter samråd med lärare också funnit anledning att efterlysa lokalerna till deteoretiskt utformade undervisningsanordningarna. Det råder brist på lokaler iskolbyggnader, och även i relativt nya skolbyggnader saknas lokaler för altmånga av de önskvärda aktiviteter som uppräknas i proposition 180 skall kunnatillämpas. säger utskottet all lokalfrågor regelbundet torde behandlas isamband med MBL-överiäggningar mellan personal och skolledning ellerskolstyrelse. Man hänvisar också till skolbyggnadsbyrå. Jagskall i delta sammanhang inte yrka bifall till motionens yrkande nr 1, men jagvill betona att detta är en oerhört viktig sak. Genomförandet av många av degoda intentioner som har diskuterats i den här kammaren stupar på att man imånga fall inte har lämpliga lokaler eller lokaler så att del räcker till.På lärarhåll betraktas detta som ett stort problem, men vi förutsätter att mankommer att ägna tillbörlig uppmärksamhet åt lösandel av detta problem. Jagvill i det följande anknyta till den inledningsvis framförda problemställningen,nämligen frågan om resurserna. Dagensstigande priser och kommunernas sparsamhetsiver innebär att många av de-ävenbra-läromedel förspecialundervisningsom nu finns inte kommer lill användning iskolorna. Det hotar att urholka principen om att de inlärningshandikappadeeleverna skall tillförsäkras ur inlärningssynpunkt vettiga läromedel och attdessa skall bekostas av staten. Dessa elever bör naturligtvis garanteras gynnsammaundervisningsmöjligheter utan begränsning av ekonomiska eller andra hinder. Utskottetsbehandling är i det fallet lika avvisande som när det gäller våra tidigareförslag, nämligen förslag om inrättandet av ett statligt läromedelsförlag. Vihar också yrkat alt förstärkningsresurserna graderas, så att elever medsärskilda behov kan lämnas förtur. Det nya statsbidraget till grundskolaninnebär ingen formell gradering. Utskottet säger också i betänkandet;"Beslutet innebär att inga formella graderingar finns inom förstärkningsresursenmen alt inriktningen skall vara alt i första hand tillgodose de svaga elevernasbehov." Vianser inte alt detta är tillräckligt. Exempel som kan hämtas från dagenssituation visar att elever med särskilda behov inte får den specialundervisningde är i behov av. Det är därför vi föreslår att förstärkningsresurserna måstegraderas, så alt elever med grava inlärningssvårigheter lämnas förtur och altlärarlaget tillsammans med speciallärare får möjlighet att bedöma elevens eventuellabehov av förstärkningsundervisning. 1utbildningsutskottets betänkande med anledning av propositionen om skolans inrearbete menar utskottet au elever med uttalade skolsvårigheier borde kunna fåundervisning i särskild undervisningsgrupp. Elever som placeras i sådan gruppbör i så stor utsträckning som möjligt följa verksamheten i sin ursprungligaklass. Mankan ju fråga srg om eleven då får den undervisning han eller hon behöver ellerom det inte är fråga om att eleven passivt följer med i sin ursprungliga klassulan att kunna tillgodogöra sig undervisningen. Depraktiska erfarenheterna visar all elever med stora inlärningssvårigheter iallmänhet får en starkare arbetslust och ett större självförtroende när devistas i liten grupp och får arbeta på sin egen inlärningsnivå. Samtidigtär det naturiigtvis riktigt alt samarbete mellan särskilda undervisningsgrupperoch de vanliga klasserna skall bibehållas, så att det blir en inskolning församtliga elevgrupper. Det är också grundtanken i vår motion i detta avseende;det står alltså inte i motsättning till den gradering som vi föreslår. Jag ber att få yrka bifall till motion 2598, yrkandena 2,3,4 och 5. Nr 166 På förslag av tredje vice talmannen beslöts att kammarensförhandlingar Tisdagenden skulle fortsättas . § 11Anmäldes och bordlades 1978/79:57 om uppskov medbehandlingen av vissa ärenden §12 Kammaren åtskildes .