prot · G20915 · 1978-12-31 00:00:00 — Vi ansåg alt man måste öka anslaget för humanitärt bistånd lillflyktingar och befrielserörelser med 25 milj. kr. - vilket naturligtvis inleheller är tillräckligt - utöver regeringens förslag. röstades ned av riksdagen.De pengarna hade verkligen behövts nu till de organisationer som kommer ochsöker stöd. Jag vill uppmana den nya regeringen alt i höstenskompletteringsproposition komma tillbaka till och föreslå ett ökatanslag på denna punkt, så att de växande behoven för flyktingorganisationer ochbefrielserörelser kan tillgodoses på ett rimligt sätt. Jagskulle vilja beröra några av de aktuella och akuta behoven när det gällerflyktingar och befrielserörelser i södra . FörstZimbabwe, som tidigare kallades . kritiserade befrielserörelsenZAPU genom sin ordförande en del principer för del svenskabiståndet. Vi hade också en debatt om deUa här i . Särskilt på enpunkt tror jag att det är viktigt att vi tar ZAPU:s och Nkomos kritik päallvar. 1 utrikesutskottetsbelänkande, som vi debatterar här , heter det:" avsikten är all inriktabiståndssamarbetet med befrielserörelserna på insatser av mer långsiktigkaraktär vilka är av direkt belydelse för övergången till majoriletsstyre i deberörda länderna." Nukritiserar ZAPU att inte vill ta emot stipendiater från här iSverige. Del är i och för sig en gammal politik, som inle den borgeriigaregeringen hittat på - den har också förts av den tidigare socialdemokratiskaregeringen. Principen är att stipendiegivningen i första hand skall ske nära deländer som befrielsen gäller, där kultur och språk är något så när likartade,och inte i första hand i . Det är en princip som också har förfäktats avsocialdemokraterna. Jag tycker den principen fortfarande står sig som en allmänriktlinje. Menhär finns en stor och viktig invändning; är elt modernt industri-,jordbruks- och servicesamhälle, som befrielserörelserna hoppas atl kunna taöver när befrielsen kommer. Del är alltså ett samhälle med en helt moderninfrastruktur. Detsamma kommer senare att gälla , om befrielsen senarekommer dit. Befrielserörelsernai och har alltså andra utbildningsbehov än andra länder iAfrika. De måste utbilda t. ex. civilingenjörer så alt de kan ta över en modernserviceapparat, en modern industriapparat, en modem jordbruksapparat. Den typenav utbildning är antingen utomordentligt sparsamt förekommande i andra länder iAfrika och då i regel reserverad för de inhemska behoven i resp. land, ellerfinns inte alls. Då menar jag att det är rimligt att vi antingen här i Sverigelar emot stipendiater på denna typ av utbildning eller ger dem del i andraindustriländer som har sådan utbildning. Pådenna punkt är alltså den kritik som riklats mol oss från ZAPU:s sida rimligoch riktig. I själva verket slår den i överensstämmelse med vad utskottetsäger, nämligen all biståndssamarbetet med befrielserörelserna skall inrikiaspä insatser av mera långsiktig karaktär vilka är av direkt betydelse förövergången till majoriletsstyre. Del är därför rimligt att vi på denna punktändrar den praxis som gällt såväl under den borgeriiga regeringens tid somlidigare under den socialdemokratiska regeringen. 6 protokoll 1978/79:15-16 Internationelllutvecklingssamarbete m. m. Situationen i är för ögonblicket det mestdramatiska som sker i södra . Naturiigtvis innebär avhopp frånFN-planen för och dess fortsatta krigföring mol SWAPO och grannländernaatt behovet av en kraftig ökning av stödel lill SWAPO är akut. hade jagen diskussion med utrikesminister om stödet till SWAPO efter denfruktansvärda massakern på 600 män, kvinnor och barn i Cassinga i ; imånga fall sköts de flyende ned bakifrån av de sydafrikanska trupperna. Honsade då att det långsiktiga behovet av stöd lill SWAPO skulle bedömas senare,som hon uttryckte det. Hon fick inle tillfälle till del eftersom regeringenföll. utgår jag från att den nya regeringen med all skyndsamhet under höstentar upp frågan om en snabb ökning av biståndet till SWAPO utöver tidigarebeslut. Sydafrikasfruktansvärda massakrer på flyktingar innebär, fömlom det oändliga mänskligalidande de förorsakar, också - och del är naturligtvis ell taktiskt syfte - attSWAPO:s blygsamma resurser åras från . Man tvingar SWAPO alt så gott somhell ägna sig åt den akuta nödvändigheten all hjälpa människorna i deflyktingläger där de ligger sårade och skadade. Pä del sättet tunnar man ut SWAPO:sresurser inne i . Samtidigtpumpar och vissa konservativa eller reaktionära gmpper i väst inohyggligt mycket pengar till de sydafrikanska marionetterna -sådana som iSydafrika skulle kallas banlustanledare-som backar upp inför de valman avser atl hålla i ulan FN:s överinseende. Del går ett massivt stödi form av pengar och andra resurser lill de grupperna. Påsamma gång - och del är det viktiga när det gäller del vi talar om nu: bisiåndlill civil verksamhet - ingår del i politik atl genomadministrationen i förvägra bybefolkningarna i områden där SWAPO harstöd medicin, hälsovård, skolor och utbildning. I en del fall har man t. o. m.krävt att bybefolkningarna skall kunna visa upp medlemskort i den s. k.Turnhallealliansen, dvs. del parti i som är en direkt marionett tillden sydafrikanska regimen - det är ingen överdrift atl kalla del så - för attde skall få del av t. ex. medicin och elementär hälso- och sjukvård. Detta ären modern variant på metoder som medeltidens och 1500-talets européer tog tillnärde ville omvända befolkningarna till kristendomen i olika länder som de hadeerövrat. Del är samma fruktansvärda teknik. SWAPOhar - liksom andra befrielserörelser som har stött och stöder - civilaprogram för hälsovård och elementär sjukvård i byarna, anspråkslösa skolor förbarn och i vissa fall också vuxenutbildning och utbildningsprogram av olikaslag och vidare en del blygsamma jordbruksprogram inne i . Ett kraftiglökat svenskt stöd till SWAPO:s civila och humanitära program inne i Namibiablir alltså desto angelägnare , när har avstängt bybefolkningar sominte vill ställa upp på dess villkor från elementär hälso- och sjukvård. Mananvänder hälso- och sjukvården som en bricka i det politiska spelet, och detgör del än viktigare atl ökar stödel lill de program SWAPO har för atthjälpa dessa bybefolkningar med medicin, hälsovård och utbildning. När del gäller självaSydafrika är del bra atl del totala anslaget för flyktingar och befrielserörelser ökari budgeten. Men det ser just nu ut som om budgetanslaget disponeras så, attstödet till apartheidpolitikens offer direkt inne i faktiskt skulle minskaunder innevarande budgetär. Jag förutsätter atl detta är en administrativlapsus som kommer alt rättas lill. Jag vill uppmana den nya regeringen attfölja denna fråga. Det vore orimligt om vi i ett läge när på allt sättvill öka trycket på skulle minska det humanitära stödettill apartheidpolitikens offer direkt inne i landet. Men jag utgår som sagtifrån att detta är ett misslag som kommer att rättas till. Stödettill befrielserörelserna och befrielsearbetel i hänger nära sammanmed vad vi kan bidra med för att isolera den sydafrikanska regeringen och medvad vi kan göra på det internationella planet. Efter den beställning somriksdagen gjorde har också ett förslag lagts fram lillregeringen om elt stopp för investeringar i liksom elt stopp förkapitalutförseln från svenskar dit. Nuhar jag i den sydafrikanska dagstidningen sett att den svenskeAtlas Copco-chefen i i en intervju försöker tona ned betydelsen avförslagel om invesleringsförbud i . Han understryker att moderatasamlingspartiet har ställt sig utanför förslagel, och han uttryckerförhoppningen alt den svenska industrin skall påverka regeringen i altgöra modifikationer, som tonar ned förslaget. har lämnatregeringen; jag vill därför fråga utrikesministern i den nyafolkpartiregeringen om han kan lova alt den svenske kommer på skam och au i stället ett förslag om verkligtinvesteringsstopp i läggs fram i enlighet med delriksdagsbeslut som lidigare har fattats. Jagskall sedan gå över till reservationen 6 till utskottets betänkande, i vilkensocialdemokraterna lar upp frågan om vilka befrielserörelser som skall kunna fåstöd från den . Huvudlinjen är ju atl FN-rekommendationerskall ligga bakom. Men socialdemokraterna anser alt regeringen skall varaoförhindrad att ge ett direkt bistånd till befrielserörelser också i andrasituationer och i andra länder, t. ex. i sådana fall när FN av poliliska skälär blockerat. Det finns ju en rad konflikter i väriden där FN-aktioner intekommer till stånd till följd av olika slags politiska blockeringar. Då måsteden , om den bedömer det som angeläget, vara oförhindrad attge ett direkt stöd till en befrielserörelse. Jag vill erinra om att det var pådet sättet som bistånd till nationella befrielsefront gavs på sinlid, och det finns fler exempel på det. Vi menar att klart skall uttalaalt regeringen skall ha den friheten . Man bör inle ansluta sig tillutskoltsmajoritelens uttalande, där det hävdas att det i sådana här fall iförsta hand är Röda korset som skall agera eller att man skall använda sig avandra, indirekta vägar. Regeringen skall enligt vår mening vara obunden altanvända de vägar som anses mest lämpliga och angelägna. Konflikten i södra trappas nu upp mot vad som förefaller bli enoundviklig militär konfrontation, vilken sannolikt kan leda tillett stort krig i södra . Detta krig kan sprida sig till ett Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. allmänt krig i slora delarav den afrikanska kontinenten, om inte del internationella samfundet snabbttillgriper ekonomiska sanktioner och gör andra ingrepp för alt isoleraSydafrikas regering. måste ge sitt bidrag till arbetet påmajoriletsstyre, självständighet och drägliga levnadsförhållanden, dels i formav inlernationella aktioner genom FN, dels genom svenska isoleringsaktioner, t.ex. investeringsstopp. Vi måste också siödja befrielserörelserna ochaparlheidpolitikens offer än mer aktivt lill följd av den upptrappning avkonflikten som är en fruktansvärd verklighet, beroende på den sydafrikanskaregeringens omänskliga politik och militära aggressivitet. Jag yrkar bifall till de socialdemokratiska reservationer som är fogadetill utskottets betänkande. Under de ekonomiski besvärliga år som vi har haft och delvisfortfarande har i vårt land, hade det kanske inie varil så märkvärdigt omintresset fördel inlernalionella utvecklingssamarbetet svalnat. Del är därförell gott betyg åt svensk folkopinion alt del inle har växt fram någonopposition emot detta vårt internationella ansvar, ett ansvar som tidigaredokumenterats och utvecklats i vårt land. Delär därför också värdefullt atl kunna konstatera den breda uppslutningen frånalla de politiska partierna då del gäller de slora linjerna i svenskbiståndspolitik, även om meningarna går isär på en del punkier. Det alltövergripande, nämligen vårt gemensamma ansvar, ligger i alla fall fast. Dettabetyder dock inte att man kan slå sig till ro och tro atl u-landspoliliken förall framtid är så förankrad i vårt samhälle att del nu går a v bara farten.Nej, del måste ständigt till upplysning och informaiion, dels om del positivasom sker i internationella sammanhang, dels också om de tyvärr ökande behov somgör sig gällande i den internationella utvecklingen över väriden. Idetta sammanhang får folkrörelserna och de enskilda organisationerna, inleminst de kristna missionerna, en alltmer framträdande roll. Dessa rörelser harju alltid haft, och har fortfarande, stor betydelse som opinions-bildare i vårtland. Deras positiva insatser har säkeriigen betytt myckel dä det gälll altföra fram vårt land till en täiplais belräffande biståndsinsatsen per capitaräknat. Men det gäller all också i fortsättningen slå vakt om och ta till varade resurser som folkrörelser och enskilda organisationer utgör, delta inteminst då det gäller verksamheten på informationssidan. Del är därför medtillfredsställelse man kan konstalera atl SIDA har för avsikt atl vidareutvecklaslödel till u-landsinformalion genom de enskilda organisationerna. Vadsom ärsärskilt värdefullt inom de enskilda organisationernas arbete är attdessa oftast har goda förutsättningar att med sitt bistånd nä fram till defattigaste och mest eftersatta grupperna i de länder del gäller. I många inläggi dag, liksom så lidigare, har ju poängterats viklen av allverkligen nå fram med biståndsinsatserna dit där de bäst behövs. I många länder där svenskkristen mission varil etablerad sedan många decennier tillbaka har enförnämlig och relativt snabb utveckling kunnat ske , därför atlsamarbetet mellan SIDA och samfunden eller organisationerna i fråga harutvecklats och fördjupats. Detta är en riklig och positiv utveckling som heltbör ha stöd. Jaghar haft tillfålle all på ort och ställe kunna konstatera vadsådanl arbete har betytt och fortfarande betyder. Lät mig nämna endast elt parexempel. Viden resa som jag gjorde tillsammans med några andra riksdagskamratertill olika missionsstationer i fick vi på nära håll se vilkenbetydelse del haft för slora regioner atl lidigare etablerade missioner kunnatutveckla sin verksamhet. Man hade kunnat nå ut till byarna med hälso- ochsjukvård och med elementär utbildning på elt föredömligt sätt. Visammanträffade med personer som tidigare hade varitbosatta inom nämnda områden och därför hade ett riktigt tidsperspektiv på vadsom skett . Det samstämmiga vittnesbördet frän dem var altsamarbetet mellan SIDA och missionerna verkligen har avsatt spår då det gälllalt höja folkels standard. Dåman jämför de slora länderprojekten med vad som kan åstadkommas av de enskildaorganisationerna, kan del kanske synas som om de sistnämnda är så små att dedärför skulle vara betydelselösa. Men så ärju ingalunda fallet. För en tidsedan hade jag tillfälle atl besöka ett mindre fiskeriprojekt i , eltland som har varit nämnt här . Det projektet har startats avsvenska på ön , ett av de fattigaste distrikten i helalandet. Bland en befolkning där endast 4 96 kan läsa och skriva har man gått inför all förbättra fiskemetoderna men också samiidigi arbeta med undervisning avsåväl äldre som yngre. Man har noga aktat sig för alt presentera en teknologisom går över huvudet på folket. Man har gått ned på en nivå där invånarna kanfölja med i vad som sker och få en känsla av all det verkligen är dem självadet gäller. Då jag såg dessa fiskare ägna sig ål sitt yrke ochförsöka förbättra det och under kvällstimmarna komma lill missionens skolor -man kanske kan säga primitiva men dock skolor - och där villigt ta del avundervisningen, så förstod jag atl delta måste vara ett riktigt sätt atlförverkliga de mål vi alla varit överens om, nämligen att alla våra insatserbör sikta lill alt hjälpen når ned till de allra fattigaste. Delär mot denna bakgrund något förvånande atl vpk i motionen 1914 har varit innepå atl ta bort dessa möjligheter för de enskilda organisationerna och altöverföra hela stödet till fackliga organisationer och solidariielsgrupper. Delena bör ju inte lägga hinder i vägen för del andra. Om man menar något med atlhjälpen skall ges åt dem som är mest utsatta skall man ju vara lacksam förvarje kanal genom vilken hjälp kan slussas ut -det må sedan gälla direkthumanitärt stöd eller utvecklingsarbete inom utbildnings-, sjukvårds-ellernågot annat område. sade ju också i elt av sina anföranden bör använda alla kanaler så att man når ned till de allra fattigaste. Vpk:smolion och yttrande går här, tyckerjag, stick i stäv motvarandra. Internationelltutvecklingssamarbete m. tn. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. SIDA:sintentioner att sluta fleråriga ramavtal med de enskilda organisationerna föratt ge dem bältre möjligheter lill planering av insatserna finner jag varamycket motiverade. Då detta ju knyts till de egna insatserna frånorganisationerna i fråga sporrar ett sådant handlande lill ytteriigareinsatser. Beträffande missionerna är del ju i stort sett kollektmedel, alltsåredan beskattade pengar, som medlemmarna skjuter lill som utgör organisationensinsats. Samarbetet mellan SIDA och missionen får här en dubbelverkan som enbartär lill gagn för u-landsarbetel som sådant. Utskottetsbetänkande har tagit fasta på dessa positiva verkningar, och jag vill därförsluta med all yrka bifall till utskottets förslag. Låt mig först hälsa vår nye utrikesminister välkommen lill riksdagen.Jag vill också gratulera till hans nya arbetsuppgifter i hans gamladepartement. Det är bra att det statsråd som skall sköta de utrikespolitiskafrågorna har gedigna kunskaper i sakfrågornaoch inle har utsetts på grund av några andra egenskaper. Omvi nu i den provisoriska regeringen också får en politiskt handlingskraftigutrikesminister som lar initiativ i progressiv riktning får väl de närmastemånaderna utvisa. Jag tror att kan räkna med atl bli bedömd enbartefter sina gärningar, och jag tror atl hans utgångsläge är bättre än de flestanya statsråds. Jag skall ta upp frågan om våra bidrag till och FN:skapilalutvecklingsfond och sedan behandla IDB-medlemskapet. Då vänder jag migfrämst till de 14 centerpartister som här i kammaren lät sig manövrerastill att stödja den moderata IDB-linjen trots att de i själva verket ville säganej. Reservationen2 handlar om Väridsbanken/och om . Visocialdemokraler säger i reservationen "att höga andel avbidragen lill bör minska och att detta bör utgöra riktlinje vid kommandeförhandlingar om en ny påfyllnad av IDA:s resurser. I stället bör sälångt som möjligt arbeta föratt stärka () föratt u-Iänderna därigenom skall få en annan kanal för kapilalbistånd." Visocialdemokrater har fört en debatt med denborgeriiga trepariiregeringen om det svenska engagemanget i Väridsbanken ochIDA. I samband med den s. k. femte påfyllnaden av IDA:s resurser för åren1977-1980 föreslog vi atl den svenska andelen skulle vara ca 100 milj. kr. omåret mindre än vad regeringen bestämt sig för. Vi hävdade atl densvenska andelen inom kommit att bli alltför hög. 100 milj. kr. underdenna treårsperiod hade kunnat användas bl. a. i södra på elt sätt sombättre överensstämmer med målen för den svenska biståndspolitiken. Vihar blivit hårt kritiserade för denna inställning, främst från de folkpartisteri den förra regeringen som ansvarade för biståndsfrågorna. har sagt atl vår linieskulle ha saboterat förhandlingarna om den femte påfyllnaden av IDA:s resurser.Nu finns de sabotörerna inom på betydligt närmare håll. har hittillsinle ens betalat in sitt fulla bidrag för den treårsperiod som avslutades . uppgår skulder lill lill 750miljoner dollar, dvs. Förall undanröja alla eventuella missförstånd beträffande den socialdemokratiskasynen på Väridsbanken och skall jag här citera del uttalande i frågan somantogs av vår partikongress : "härmedrätta blivit starkt kritiserad,bl. a. från svensk sida. Väridsbanken har statussom fackorgan i FN men har, till skillnad från övriga FN, särskildabeslutsregler. Röster i styrelsen tilldelas i förhållande lill ekonomiskstyrka. har siälll sådana krav pä läntagariändernaalt del inneburit att de fatliga fått det sämre. uppträdande molChile är beryktat. styrs ytterst av kapitalistiska intressen.Samtidigt är Väridsbanken en organisation som tvingas all vända siglill för atl klara akuta lånebehov för investeringar. För äralternativet ofta att gå till privata storbanker med hårdare lånevillkor. Även ställer ofta hårdarekrav på låntagarna. Därför medverkarnästan alla , även Vielnam, och m, fl, iVärldsbanken och framför alll dess dotterorganisalion , som ger lån påekonomiskt förmånliga villkor, ser helst att inomVäridsbanken arbetar hårt och aktivt för krav på progressiva förändringar. Vibör därför stödja detta krav, även om vår höga andel av bidragen lill börminska." Denförra regeringsmajoritetens representanter i utskotlet log i årställning mot vårt förslag. De tre borgerliga partierna uttalade sig för en oförändradsvensk andel även som börjar ,den s. k. sjätte påfyllnaden. Om samtliga borgeriiga partier fortfarande stårbakom denna linje får väl voteringen visa. Del märkliga harnämligen inträffat atl regeringen övergav sin egen ochulskotlsmajoritetens linje efter det att utrikesutskottetslutbehandlat propositionen 135. slencilerad informationsskrift, "U-frågor i internationella organisationer",från UD:su-avdelning-nr3 för i är-kan man läsa atl ett förberedande möte om densjätte påfyllnaden av IDA:s resurser hölls med , som ärförhandlingsorganet för påfyllnadsförhandlingarna. Vid detta möte diskuteradesbördefördelningen under 6, dvs. den treårsperiod som börjar efter juli1980. Jag citerar ur u-avdelningens informationsskrift: "Fränsvensk sida förklarades vad gäller bördefördelningen vid detta möte att vimåste komma alt väsentligt sänka vår nuvarande andel på 3,85 96." Delbetyder i klartext att trepariiregeringen övergav sin lidigareoch den borgerliga ulskotlsmajoritetens linje och anslöt sig till densocialdemokratiska ståndpunkten. Tyvärr glömde statsrådet att i tidinformera och andra borgeriiga ledamöter i utskotlet, så de Internationelltutvecklingssamarbete m. m. traskade vidare i de gamlahjulspåren som trädda på elt snöre. Eftersom de tre borgeriiga partierna efterden i internationella förhandlingar agerat för det förslag som framförsi vår reservation 2 tar jag för givet att den vid voteringen fårett myckel brett stöd här i kammaren. Delandra ledet i vår reservation innebär ökat stöd till FN:s kapilalutvecklingsfond.I våras föreslog vi socialdemokrater en fördubbling av det svenska bidragetlill denna fond från 20 lill 40 milj. kr. Vi blevnaturiigtvis nedröstade i kammaren. Vår motivering ansluter lill vad denpermanenta svenska FN-delegationen i anförde i sitt remissyttrandeöver bislåndspoliliska utredningens betänkande, nämligen alt FN även bör arbetamed kapitalöverföring lill och atl det därför är motiverat att stödbyggs upp för . FN-delegationen anförde atl ettskäl för ett sådant svenskt agerande borde vara att saknar reelltinflytande i Väridsbanken och , medan de däremoi har ett relativt avgörandeinflytande i FN-organen. Delvore i hög grad önskvärt att /IDA:s dominerande ställning gentemotde fattiga länderna kunde reduceras genom en snabb uppbyggnad av FN:skapilalutvecklingsfond. Del är högst beklagligt atl den borgerligariksdagsmajorileten inte ställer upp bakom den linjen. Reservationen3 handlar om Inleramerikanska , . IDB har varit en myckelkontroversiell fråga sedan regeringen beslutade göraSverige till medlem i banken. Medlemskapet motiverades då med kommersiellaargument, men i propositionen 135 om "riktlinjer för internationelllutvecklingssamarbete" skriver ell år senare atl IDB:sverksamhet i princip har samma inriktning som de övriga regionalautvecklingsbankerna. Han menar att del därför är naluriigl alt också betraktaIDB ur ett u-landspolitiskt perspektiv. Men avstår demonstrativtfrån att presentera någon uppdaterad u-landspolitisk analys av IDB. Det varjuStaffan Burenslam bord då propositionen skrevs . Detgjordes emellertid en klar markering av IDB:s samband med utvecklingsfrågornaredan när blev medlem i Ool, genom att biståndsministernsstatssekreterare utsågs till suppleant i . Från i dagär del utrikesminister som har denna befattning. Vivet ju alla att det svenska medlemskapet i IDB drevs igenom av inomregeringen . hade på sin partistämma i i juni 1976klart sagt nej till svenskt medlemskap, och sade, sedan hon blivitutrikesminister, alt ett svenskt engagemang i IDB inte var aktuellt. Vad OlaUllslen ansåg om IDB redovisade han i ell frågesvar här i den 17december 1976. Enligt hans mening gick det inle att anföra någrabiståndspolitiska eller u-landspoliliska motiv för eu svenskt medlemskap iIDB. Bland motiveringar kan följande citeras: "Visst är detså atl IDB:s utlåningspolilik myckel dåligt stämmer med riktlinjerna för detsvenska utvecklingssamarbetet. IDB har ingen koncentration på de fattigasteu-länderna. Tvärtom har huvuddelen av projekten hillills hört hemma i de rikaste länderna iLatinamerika. Man har heller ingen prioritering för de socialt motiveradeinvesteringarna - trenden är den motsatta.