prot · G209151 · 1978-12-31 00:00:00 — StaffanBurenstam gör sig till tolk för uppfattningen atl man skall ha elt meraspritt ägande -en romantiserad bild av det borgerliga samhället där var och enäger sin villa och sin egen lilla skärgårdsö. Han har inle upptäckt all sedan75 år verkar kapitalismen och dess utvecklingslagar i den rakt motsattariktningen. Ägandet blir allt mindre spritt, de små och medelstora förelagenstampas hänsynslöst ul. Den privata maktkoncentrationen i näringslivet når sinahöjdpunkter, och den är också mycket riktigt större i än i andra Omlöntagarfonder m. m. kapitalistiskaländer som t. ex. och . I detta avseende är alltså hans bild heltskild från verkligheten. Sedankallar han vane form av institutionell kapitalbildning för socialism -ochanvänder detta begrepp i en raffinerad skräckpropaganda. Då har han heller inteupptäckt att den moderna kapitalismen i mycket hög grad bygger påinstitutionell kapitalbildning och att de former för statlig, samhällelig,institutionell kapitalbildning som finns här i landet - exempelvis AP-fonderna- på intet sätt har betytt atl kapitalismen eller ställning harförsvagats. Tvärtom - parallellt med denna utveckling har ställningförstärkts. Centraliseringen och koncentrationen i del privata näringslivet harökat. Dessutombortser från alt de stora kapitalägarna här i landetinte alls har någonting emot sådan här institutionell kapitalbildning. Dekommer heller inte att ha någonting emot löntagarfonder, om dessa får en fördem fördelaktig organisation. Menvad de däremot kan vinna på att skicka upp är att deför en reaktionär frontförändring i politiken. kan genom sinhänsynslösa profilpolitik - genom att t. o. m. framställa den arme en kryptokommunislisk agent - vinna röster från socialisträdda småborgareoch därmed stärka högerkrafterna i svensk politik. De kan också därigenomindirekt ge den löntagarfondskonstruktion, som antagligen på etl eller annatsätt kommer till stånd här i landet, en för storkapitalet så gynnsam och sålitet farofylld utformning som möjligt. Detta är alltså roll, ochden har ingenting alt göra med hur löntagarna och den politiska och fackligaarbetarrörelsen i har att se på de här frågorna. Föross i arbetarrörelsen ärju helt andra frågor viktiga. Det gäller just att setill att löntagarfonderna kan bli etl redskap för en verklig maktförskjutning isamhället. Dåmåsie man väcka de frågor som har atl göra med fördelningen isamhället och med löntagarfondernas finansiering. Då måste man diskutera om detär riktigt atl låta löntagarfonderna finansieras på det sättet attde i huvudsak skall tas från de arbetandes löner eller om de i huvudsak skalllas från kapitalägarna. Del är en mycket viktig fråga, som bådesocialdemokraterna och fackföreningsrörelsen måste klara ut. Vidareär det viktigt alt ta upp frågan hur starkt det verkliga arbetarinfly-tandeiskall vara i etl fondsystem. Då kan man naturiigtvis ha kritiska synpunkter påt. ex. det rikliga i alt beslutsrätten över de 26 kommunala fonderna, somföreslås i del socialdemokratiska diskussionsförslagel, skall ligga hoslandstingen, som Ju i regel har borgerliga majoriteter. Det aren detalj som vifrån vpk är kritiska mot. Vi tycker att del skall vara mera av direktarbeiarinflyiande - inte den här typen av konstruktion. Vimenar också alt en verkligt avgörande fråga är huruvida löntagarfonder kommeratt inom de privata företagen så att säga ligga ihop med det andra kapital somadministreras inom den privatkapiialistiska företagsadminstra-tionens ram,eller om de skall vara utbrutna ur den och ha en självständig position. I detförsta fallet kan ju fonderna inte väntas fö någon verklig maktpolitiskbetydelse med mindre än alt de blir i majoritet inom aktieägar- kåren- och det är mycket obestämt om och när de skall bli det. Idet andra fallet däremot - om man väljer en självständig admi-nistralionsform -kan de ju redan i elt tidigt skede av sin uppbyggnad kanske bli etl viktigt ochpositivt redskap i en självständig industri- och strukturpolitik, styrd av dearbetandes valda representanter, såsom jag tror att konsekventa företrädare fören socialistisk och radikal ideologi här i landet skulle vilja ha del. Häriligger de vikliga och avgörande frågorna, och det aren diskussion som i förstahand hör hemma inom arbetarrörelse. Där bör man klara ut dessa delvisännu oklara och svåra frågor. Detvi från vpk i denna debatt vill utfärda är etl memento, en varning, lill LO ochsocialdemokraterna. Akta er för alt i detla läge kompromissa ihop er medfolkpartiet! De fonder som kan komma av en sådan eventuell kompromiss ledericke till någon maktförskjutning till de arbetandes förmån utan lill enförstärkt kapitalism. Omlöntagarfonder m. m. är avslöjad - han har inte läst förslaget, hanvet inle vad del står i rapporten. Och det är egentligen ganska fruktansvärt.Man går här ut i väldiga kampanjer och talar om att del är hot och ofrihet somväntar människorna, om socialdemokraterna och fackföreningsrörelsen för igenomsina krav på ekonomisk demokrati. Men de som kommer med dennaskrämselpropaganda har alltså i själva verket inte tagit reda på vad förslagetinnebär. Jagskall citera för , så atl han -om han inle visste delförut - blir på del klara med hur han handskas med fakta. "Vårtförslag är atl minst två rikstäckande utvecklingsfonder samt regionala fonder -en i varje län - byggs upp genom en särskild kapitalbildningsavgift. Avgiftenbör utgå på alla slag av förvärvsinkomster (löner och förelagarinkomsier).Under en första femårsperiod bör avgiften ökas för attfjärde och femte året uppgå till ." StaffanBurenslam refererar detta i sin inlerpellation, eller rättare sagtlåtsar all han refererar gruppens rapport. Han säger: "För att, som delheter, vidga kapitalbildningen i samhället skulle löneskatterna ökas medförslagsvis och dessa pengar sättas in i enfackförenings-dominerad, kollektiv fond." Jag lyckeratt det är upprörandeatt gå ut med så stora ord ulan alt ens ha tagit reda på de mest elementära fakta. StaffanBurenstam gladde sig åt alt Jag inte hade kommenterat en del av hansandra felaktigheter i interpellationen. Han utgick från alt jag då inle hadenågot att invända mot hans påstående att man skulle ta . frånen löntagare och sätta in i en fond. I själva verket sade Jag i mitt inlägg attdel på grund av lidsbegränsningen inle står i mänsklig makt alt gå in ochkorrigera alla de felaktigheter och förvrängningar som finns iinterpellationen. Men det är bra alt jag nu fick lillfölle att kommenteradenna. påstående är lika osakligt som Omlöntagarfonder m. m. Då sade all vi ville tvinga ifrån människorna 2096 av lönen och hotade med tvång och ofrihet. Del intressanta är alt dessakapiialbildningsfonder enligt arbetsgruppens rapport skall finansieras på exaktsamma sätt som ATP. Och kommer nya skrämselkampanjer från . StaffanBurenstam får mer än gärna ta upp och debattera socialdemokratiskaförslag. Men Jag konstaterade i mitt första inlägg att det finns ell mönstersom beslår i alt även när de debatterar med de borgeriiga framförallt använder debatten till att gå till angrepp mol socialdemokraterna. StaffanBurenstam nämnde själv skattedebalten, och där hade vi ett typexempel.Gösta begärde replik mot , men ägnade i stort sett helaliden åt elt angrepp mot . StaffanBurenstam sade att socialdemokraterna gärna blickar tillbaka. Men vadvar del Jag gjorde? Jo,jag åberopade en affisch som dagens moderater har givitul med anledning av alt partiet fyller . Den affischen pryds av de gamlamoderatledarnas nunor, och högst upp finns en stor rubrik där det slår "Ifrihetens tjänst". Jag noterar att dagens moderater inte tycker det är såallvariigt med del motstånd som de första moderalledarna gjorde mot denallmänna och lika rösträtten. Tvärtom säger man alt dessa människor var ifrihetens tjänst. Det lyckerjag är djupt komprometterande för dagens moderater. undrade varför inle OlofPalme var i kammaren ochdeltog i denna, som han sade, slora debatt. Debatten ansågs stor därför att statsministern fördeden. Om frågan ärså viktig, hade det väl varit lämpligtatl hade skött debatten för . Jag intar ungeför sammaställning i socialdemokraternas riksdagsgrupp som göri den moderata, och Jag hoppas atl han håller lill godo med alt jag gör etllitet inpass. StaffanBurenslam hävdade atl investeringsviljan skulle ha påverkats negativtav den omständigheten alt vi har diskuterat förslag lill löntagarfonder. Om nudetla ärsanl -vilkeljag bestämt förnekar-beror det säkerligen på den skräckbildsom SAF och har tecknat. Jag har både läst SAF:s beskrivning avlöntagarfonderna och lyssnat på den bild som gav avdem. Först högern och sedan har ständigt sagt atlsocialdemokraterna är ett hot mol friheten och atl förelagen inle skulle vågainvestera. Men trodde inle företagen så mycket på deltautan investerade. Det var först sedan kommit med i enregering som investeringsviljan avtog och investeringarna minskade betydligt.Vi kommer därför i vårt parti även framgent alt diskutera olika förslag, och vikommer aldrig atl skicka dem på remiss till moderata samlingspartiet. Vadär del då vi vill med detta förslag, som inle är i detalj utformat? Det ärklart atl detta förslag utgör en del i den ekonomiska demokratin, och del begreppet kan uttryckasmyckel enkelt: Vi måste tillsammans ta ansvaret för Nr 151 sparandet och investeringarna. Men det vi vill åstadkomma är en rättvisare den fördelning av kapitalet och av del inflytande som kapitalet ger, framför allten t] större trygghet när del gäller arbete och inkomster. SomJan här har påpekat finns det likheter med ATP. Vi lade Ju q löntasarfonder grunden till eltorganiserat, kollektivt sparande i AP-fonderna. Det varett sätt j atlåstadkomma ett större och mer planmässigt sparande. Jag minns så väl hur manskriade om vilka förskräckligheter som skulle åstadkommas genom del förslaget.Men del var Ju tack vare det kollektiva sparandel som vi fick möjligheierattbygga bostäderoch samhällsservice i en omfattning som . Nuräcker emellertid inle del sparandet längre. 1970-taletsinternationella kriser har lärt oss väldigt myckel och ändrat förutsättningarnaför den ekonomiska verksamheten. Skall vi i ett litet land som vårt kunna klarasysselsättningen och välfärden krävs det mycket merav planmässighet. Sparandetoch investeringarna har en nyckelroll i sammanhanget. Tankenpå att löntagarna själva skulle sätta av pengar - pengar som kunde användas förgemensamma uppgifter - och då också fö inflytande har diskuterats i elt 20-lalår i svensk fackföreningsrörelse. Del fastställdes vid 1971 måste ta itu med frågan föratt få fram underiag för elt beslut. Det fannsflera motiv för det beslutet. Elt av dem var atl fö till stånd de nödvändigautbyggnaderna av vårt näringsliv för atl klara sysselsättningenpå 1980-talel. Till det kom också aU man ville bryta den maktkoncentration inomnäringslivet som fanns. Också den solidariska lönepolitiken varett motiv förbeslutet. Det var orättvist att förmögenheterna ökade för etl fötal. Mervälbetalda arbetare visade återhållsamhet för all minska klyftorna lill delågavlönade. Därför var det nödvändigt atl arbetare och tjänstemän fick del avföretagens vinster. Löntagarfonderna spelar alltså en roll även i dettasammanhang. fastställde vi - och det är det som vi nu talar om för människorna-de fyra huvuduppgifterna för löntagarfonderna: alt stödja den solidariskalönepolitiken, att bryta den privata maktkoncentrationen, all genom medägandestärka lönlagarnas inflytande och att bidra till kollektivt sparande ochkapitalbildning för produktiva investeringar. Densom läserdelta och seriöst begrundardet som vi harsagt kan aldrig bli offer förden vrångbild som tecknar. Vad han vill åstadkommaärju: inga löneökningar, inga löntagarfonder. Han vill se till alt företagenblirså lönsamma atl de kan finansiera sina invesieringarsjälva. Del är del sättpå vilket han vill arbeta. Men det leder till att man flyttar över resurserfrån löntagarna lill kapitalägarna. Ävenom vi inte har ett detaljerat förslag fruktar vi inte alls att möta valmännenvid årets val med det förslag till löntagarfonder som vi har. NILSÅSLING (c): Jag är tacksam för atl statsministern kompletterade sitt svar lill med en försäkran om all han för sin del är 153 Omlöntagarfonder m. m. medvetenom angelägenheten av alt främja nyföreiagande. Jag tycker atl svaret skulle havarit klart mycket bättre om han hade slagit fast detla från börian, all vilkenform av fondsystem man än väljer får del inle minska nyföretagandet.Möjligheten, incitamentet för den enskilda människan all la initiativ, bli sinegen, förverkliga en affärsidé etc. är av grundläggande betydelse förnäringslivets utveckling. Jagtycker inte att eller på något sätt har kunnatsudda ut intrycket av alt den förda debatten från LO/SAP har varitförvirrande när del gäller målen. Del är ofrånkomligt att den debalten harpåverkat miljön ute i företagen. Den som träffar företagare och företagsrepresentanterkan inte undgå alt notera alt det finns en tveksamhet med vad som gällerbeträffande den långsikliga målsättningen för socialdemokrater ochfackföreningsrörelse i det här avseendet. Det må vara att man har övergett detursprungliga Meidnerska förslaget och alt man har restaurerat del förslagetmed 26 fonder, däribland två centrala fonder. Det har ändå inte kunnat sudda utden tveksamhet man möter ute på arbetsplatserna om vad LO och SAP egentligenvill i den här frågan. Jag har med intresse lyssnat till försäkran här, men det finns nog anledning alt man frånsocialdemokratins sida går ul i landet och klarlägger var man egentligen slår.Man kan inte skylla den misstänksamhet som finns på kampanjer i ell eller annatavseende. De kampanjerna får slå för vad de är. Misstänksamheten måste ju ändågrunda sig på den omständigheten all socialdemokratin hell enkelt harschabblal i den här frågan - varit oklar och diffus. En rad debattinlägg frånsocialdemokratiska ekonomer och andra vittnar om atl man också känner deltapåtagligt i rörelsen. Självprövning är alltså alt rekommendera. Jagtror för min del inte atl socialdemokratins modell på något sätt tillgodoser dekrav man har rätt alt ställa på ett syslem för enskilda människors medverkan ikapitalbildningen i näringslivet. StaffanBurenslam var, föreföll det mig, något indignerad över mitt inlägg. Jaghade anledning alt betona atl om man är övertygad om nödvändigheten av enskildamänniskors engagemang - känslomässigt såväl som för kapitalbildningen inäringslivet - bör man hitta vägar alt formalisera det enskilda engagemanget.Man bör pröva formerna för hur den enskilde arbetstagaren skall medverka ikapitalbildningen. Enligt min uppfaUning räcker del alltså inle med allmänt talom alt man kan utnyttja del akliesparande som finns, att man vill ha elt sprittägande etc. Jag tror atl man nu nalkas en lid då man blir tvungen attformalisera detla engagemang. Men då är det angeläget - det var Ju f. ö. ocksåstatsministern inne på - att man betonar atl det principiellt skall varaindividuella andelar, alt del skall vara sparmöjligheter med slor flexibilitet,att det enligt den modell som vi har föreslagit skall ge elt mot insatsensvarande inflytande för arbelstagarrepre-sentanterna. skall etldylikt system naturligtvis också vara så utformat all det inte minskarmöjligheterna att starta nya företag. Företagaren måste kunna kännauppskattning för den insats han gör. är detla ändå enfråga som berör stabiliseringspoliliken och en logiskföljd av den nuvarande lönepolitiken. Därför kan man inte bortse från altfrågan är och under överskådlig lid kommer atl vara i hög grad aktuell förrelationerna mellan arbetstagare och företagare och även för hur man frånsamhällets synpunkt klarar en stabil ekonomisk utveckling. STAFFANBURENSTAM (): I mitt förra inlägg hann jag inte med att framföra några synpunkter pådet som sade i sitt kompletterande svar till mig. Viär överens om atl man behöver öka sparandet i samhället. Vi är överens om behöver öka det riskvilliga sparandel. Vi är överens om atl man behöverlångsiktigt hålla en sådan lönsamhet att det finns en drivkraft i ekonomin. Viär också överens om att man inle skall ha elt koncentrerat ägande, ulan viarbetar tvärtom energiskt på atl fö ett spritt ägande. Så långt är det bra! Vihar för vår del klart anvisat på vilka vägar vi anser att detla skall kunnaåstadkommas. Inte minst viktigt i del sammanhanget är att genom skattepolitikengöra det lättare för företag atl inom ramen för frivilliga system åstadkommaett vidgat meddelägande. Det är inte så -som man kanske fick en känsla av närherr Åsling talade - alt bara slår sig till ro med det nuvarande.Vi är tvärtom kritiska mot atl man under en lång följd av år medsocialdemokraterna i regeringsställning varit så litet intresserad av attverkligen åstadkomma etl spritt enskilt ägande. Jaganser alltså att vi har talat om hur vi vill gå till väga. Sedan slår det varoch en fritt atl kritisera våra förslag, men man kan inte säga att vi intekonkret visat vad vi vill på den här punkten. Däremotär det fortfarande mycket svårt för mig all förstå vad egentligenvill. Jag har förstått att man har goda motiv. Jag underkänner aldrig minadebattmotståndares motiv -jag tror all vi allesammans har goda sådana. Men deträcker faktiskt inle atl bara säga atl man vill si och så, utan man måsterimligen också tala om hur man skall ta sig lill målet. Och kvarstår detfaktiskt några frågor för statsministern att kommentera: Skallman göra som budgetminisler Mundebo skriver i komplelteringspropositionen,nämligen införa s, k, rätt utformade löntagarfonder redan under nästavalperiod? Del står i komplelteringspropositionen, och det behövs ett beskedfrån statsministern på den punkten. Vadmenas vidare med den här besvärjelseformen "rätt utformadelöntagarfonder"? Där kvarstår fortfarande frågetecken, , Anserfolkpartiet atl del, om man lägger en sådan här höjning av löneskatten ovanpåalla andra skatlehöjningsförslag som här snurrar runt, skulle leda tillförbättrad lönsamhet, ökad konkurrenskraft och större investeringar? Anser OlaUllsten alt det är etl sätt att öka lönsamheten att man lägger en särskildskatt på lönsamma förelag? Om man inför en löneskatt på 3 96, vilket kostarvarie löntagare , i avgifter lill de fonder man vill bygga upp,sä måste löntagarna avslå från just dessa eller , i löneförhandlingarna.Tror verkligen pä atl det fungerar så? Omlöntagatfonder m. m. Omlöntagatfonder m. m. pekarpå atl så inte är fallet. Dessutom innebär detta resonemang att löntagarna inlebara skulle avslå från alt kräva dessa . ulan dessutom avstå frånytterligare löneökningskrav föratt hålla nere kostnadsnivåerna och på så sättfrämja konkurrenskraften i landet. Jag tror inte på del. Det är inle på detsättet, somjag tror atl menade,alt inte tyckerom löneökningar. Vi är faktiskt vid del här laget del enda partiet i riksdagensom med all kraft säger ifrån atl det, föratt det skall vara möjligt att fåfackliga förhandlingar att fungera, måste finnas något kvar att förhandla om.Man kan inte bara öka skatt efter skatt, eftersom man på del sättet inskränkerdet reella utrymmet, så att det blir svårigheter alt klara de löneförhandlingarsom föreslår. Vi vill atl del skall finnas utrymme för löneökningar och attinte del offentliga skall lägga beslag på hela detta utrymme. TillIngemund vill Jag säga ytteriigare följande. Ni blir påsocialdemokratiskt håll mycket upphetsade när jag framför kritik mol detsocialdemokratiska förslaget. Men ni måste ändå vara medvetna om atl del ärmöjligt atl bedriva en lång debatt här och i andra sammanhang, där man framförkritiska synpunkter pä löntagarfondsförslagei utan alt göra annat än atl läsaupp vad framträdande socialdemokratiska idédebattörer själva gör gällande. Ensak som dessa idédebattörer gör gällande-och vänder Jag mig även till herrUllsten - är att om man håller löniagarfondsholet levande så kommer delta altinverka negativt på lusten att göra satsningar för atl utveckla näringslivet,eftersom löntagarfonder gör att föreiagarrisken ökar. Det säger klart i sin analys av löntagarfondsfrågan. Det är nu en synpunkt attverkligen komma ihåg. Delta innebär nämligen atl sysselsättningsutvecklingenblir sämre än vad den annars skulle vara. Då lyckerjag åtminstone attLandsorganisationen - om man där nu verkligen är så skicklig på att drivaföretag - skulle sälta i gång och på det sättet bidra till sysselsättningen. Jag har en aning svårt all förstå vad som egentligen ligger iförlängningen av kritik mot att det här förs endebatt. Är tanken alt vi med något medel skall försöka stoppa debatten för altinle skrämma företagarna? Och vilka metoder skall vi i så fall använda? Jagtycker ändå atl det är rimligt alt vi faktiskt för den här debatten, som avseren av de mer centrala frågor som vi har atl la itu med när del gäller denframlida utvecklingen av del svenska näringslivet. Vadvi här har som utgångspunkt är två saker, nämligen ./o>- det första att näringslivethar behov av mer riskvilligt kapital och all det bör skapas genom interntsparande i företagen, för det andra atl detla ter sig svårt att åstadkomma medden struktur på ägandet som vi har i med en mycket starkkoncentration till ett fätal enskilda storplacerare. Detta är ingenting som manhar monopol på atl hävda från socialistiskt håll, utan detta är synpunkter ochfakta som man även inom näringslivet tar på allvar. Jag skall citera vad somsades i den s. k. Waldenströmrapporten, som framlades fören tid sedan: "Den sneda ägarfördelningen av näringslivets aktierbetraktar vi som ett från allmänpolitisk och även från näringslivels egensynpunkt allvarligt problem. Den har till konsekvens att de förmögenhetseffektersom uppstår vid en förbättring av företagens lönsamhet - vare sig denna är ettresultat av konjunkturväxlingar eller av ekonomiskpoliiiska åtgärder - lättkommer atl framstå som oacceptabel från fördelningssyn- punki.--- Enligt gruppens mening bör detta motiv för vinst- och kapilaldelning och dessnära samband med akiieägandels fördelning tillmätas stor betydelse." Dettasäger alltså näringslivels egna utredare. De har helt klart för sig båda dessapremisser - dels att man behöver mera riskvilligt kapital för att näringslivetskall utvecklas, dels att del är svårt atl åstadkomma delta genom interntförelagssparande ulan att man gör löntagarna på något sätt delaktiga ikapitalbildningen. Sedankommer då nästa fråga: Hur skall man ulforma sådana system? Del är klart där kommer fram till olika slutsatser beroende på vilken politiskutgångspunkt man har. Del är helt naturligt atl med sinautgångspunkter föredrar etl system som man med kan kalla fondsocialisliskl. Del finns också en avgörande skillnadmellan socialdemokraternas sätt all se på den här frågan och det sätt på vilketvi som liberaler ser på den. Inom socialdemokratin har man naturligtvis i ochför sig ingenting emot en ökad koncentration av den ekonomiska makten, underförutsättning all det inte är en enskild maktkoncentration som åstadkoms. Vidäremot är som liberaler lika skrämda inför tanken på enskild maktkoncentrationsom inför tanken på statlig maktkoncentration eller någon form avmaktkoncentration. Våra olika synsätt präglarnaturiigtvis våra försök att lösa dessa frågor. Vadsom nu t. v. pågår ärju inte en debatt kring färdiga förslag, i vilka partiernatalat om hur de anser att det här bör gå till, utan vad som pågår är en debattom de principiella utgångspunkterna. Vi har för vår del givetvis aldrig tänktoss att - något som upprepat fiera gånger -införa eltlönlagarfondssystem under nästa mandatperiod. Var i all sin dar har StaffanBurenstam fått del ifrån? Vi har slagit fast vilka principer som börgälla för medborgarnas delaktighet i kapitalbildningen, och sedan har vi krävtoch även fått lill stånd en utredning som diskuterar hur det skall gå lill. StaffanBurenslam tar också upp frågan om hur det kan komma sig all man genomatt öka löneskatten kan åstadkomma lönsammare förelag. Men del ärjuinte det som det handlar om.