prot · G209143 · 1978-12-31 00:00:00 — 11 1 j \gig olikabeslut om förändringar som har fallats under de senasle åren när del Man har gjorl inskränkningar, sammanläggningar Försvarspohtiken, förvaltningsmyndigheter m. m. Jag skall villigt erkänna att det har blivit förbällringar. Del är inte särskilt många år sedanmilitärförvaltningen hade olika avdelningar förammunitionen och för de vapen som ammunitionen skulle användas till. Det ärännu sedan det fanns olika förvaltningar för det som soldaternaskulle ha på sig i form av kläder och det som de skulle använda i förin avvapen, fordon och annal. Det har blivit vissa förbällringar. Man har genomförtvad man kallar huvudförvaltningsprinci-pen. Det är naluriiglvis någol som manskall hälsa med tillfredsställelse. Mendet återstår ännu mycket att göra inom detta område. Det finns forlfarandedubbelförvallningsarrangemang. Trots etl centralt verk, försvarelsmaterielverk, finns det gränsdragningar mellan de olika vapenslagen. Det finnsett skrålänkande som ännu inte på långt när är utrotat. Del finns ett passandepå varandras möjligheter och en strävan alt bevara eller helst bygga ul sinegen sektor, alt få så många underiydande som möjligt, att utvidga sinutredninpskapacilet osv. Det är helt enkelt den gamla vanliga parkinsonskalagen som härskar inom den mililära förvaltningen och slabssektorn. Det finnsalliså all anledning alt se över de här förhållandena, att förbättrasamarbetet, all la bort onödiga dubbelarrangemang som förefinns inom staber ochförvaltningar och på annat säll se över del mililära byråkratiska krånglet. Jagvill därför, herr lalman, avslutningsvis yrka bifall lill det yrkande som hardelats ul här i kammaren, au med anledning av motionen 1978/79:2467,yrkandel 13, ullalar sig för inrättande av en särskild pariameniariskkommission, beslående av representanter för alla riksdagspartier, med uppgiftatt granska den militära byråkratin och föreslå förenklingar. ERICHÄGELMARK (fp): Försl vill Jag säga lill , när han talar om detsårbara samhället och om att ÖEF har alltför dåliga resurser för all klara denberedskapen, att detta nog inte är riktigt med sanningen överensstämmande. Jagtror att ÖEF går in för sin uppgift på ett mycket bra sätt. Dessutom finns delnågonting som heter sårbarhetskommiltén. Den utreder vilka åtgärder som kanvidtas på detta område. Vidarevilljag säga till att försvarskommittén enligt sina direktivhar att pröva bl. a. säkerhetspolitikens roll inom totalförsvaret. OswaldSöderqvist ställde frågan: Vad skall komma efter ? Denfrågan kan man inte svara på . ÖB har direktiv att utreda detta. Isamband med all tog upp skyddsarbetet för de värnpliktigasade han att del bedrivs övningar på elt kanske slentrianmässigt sätt Så ärdock inte fallet. Säkerhetsbestämmelserna iakttas väldigt noga. finnssäkerhelsinslruklioner för i slort sett allt som skall utföras inom försvaret. Närdel gäller medinflytandel kan knappasl de värnpliktiga erhålla fullständigafackliga rättigheter-principiellt är del f n. inte möjligt. Detta vill jagalltså ha sagt till . Somframgår av försvarsutskottets belänkande nr 23 skall den svenska försvarspolitikensyfta lill alt försvarei vid en konflikt i mellan stormaktsblocken skallha sådan styrka, sammansättning och beredskap att hot, påtryckningar ellerangrepp mot inle av någon kan bedömas vara lönsamt Når vi det målet ärden fredsbevarande effekt som vi strävar efter uppnådd. Dettamål är, som jag uppfattar del, de fyra största partierna ganska eniga om. Varmeningarna går isär kommerjag in på . Däremot svarar inte vpk:s och apk:sförslag mot de krav som vär säkerhetspolitik ställer. Socialdemokraternasäger i sin parlimolion 594, som följs upp i reservationen I i betänkandei,alt ålgärder skall vidias som syftar lill avspänning i världen och lill all ökaomväridens förtroende för vilja all förebygga konflikter. Detär säkert inte helt obekant för socialdemokraterna att tar aktiv del inedruslningsarbetet inom FN. Dessutom arbetar försvarskommitté medfrågan om inriktningen av säkerhetspolitiken. Därvid kommer man all övervägabl. a. svensk politik i internationella nedrustningsfrågor. Utskottetsmajoritet anser att inriktningen av säkerhets- och försvarspolitiken enligl1977 års försvarsbeslut står fasl och bör göra det även i fortsättningen. Beträffandedet militära försvarels fortsatta utveckling är utskottet enigt på alla ulomnågra få områden. Vi skiljer oss dock åt på ell par väsentliga områden, som jagskall redogöra för. Delvi inle har enats om är främst anskaffningen av attack- och skolflygplan. Imånga år har denna fråga behandlals av militära myndigheler, departement,regering och riksdag. Del är inle så underligt om en fråga av denna karaktärblir både segsliten och besväriig. Det beror på många saker, framför alll påall flygplan har framställts som exempel på dyra och tekniskt kompliceradevapensystem. Dessulom skall ett flygplan konstmeras så att del blir maximallanvändbart . Det gäller då att i förväg försöka bedöma hurslridsmiljön kommer all se ul när flygplanet kommer i tjänst. Man måste studerainternationell vapenteknisk utveckling och olika flygplansprojeki, och det tartid. Vidsådana studier har man kommil fram till all rörligheten pä marken, till sjössoch i luften kommer att öka. Man kommer att fl bättre spaningshjälpmedel ochbli mindre beroende av sikt och väderieksförhållanden. Man kommer att utvecklaett effektivare luftvärn, och hotet av fientliga attacker mot våra flygbaserkommer alt bli större. Ett flygplan måste anpassas till denna s. k. hotbild. Men studier aren sak ochden krassa verkligheten en annan. Försvarspohtiken,m. 4 prolokoll 1978/79:143-145 Försvarspolitiken,m. haen hårt pressad kostnadsram. Det gäller därför alt utnyttja alla deerfarenheter man fäll vid studier av olika projekt. Underhela 1970-talel har olika myndigheler studerat alternativ lill AJ 37 och SK 60.Man har kommil fram till olika kombinationer av A 20, B3LA och 38-systemet. Dethar emellertid visat sig att inget av dessa syslem ryms inom de ekonomiskaramar som man räknat med i den långsiktiga programplaneringen. Osäkerheten ifråga om kostnaden är ganska stor när del gäller projekt av delta slag. Det ärdärför nödvändigt all kringgärda kostnaderna med säkerhetsmarginaler. Överbefälhavarenulgår ifrån de siffror som är presenterade för 38-syslemel, vilket kräverbeiydande framlida ramhöjningar, om inle samtidigl stora omstruktureringar avförsvarsmakten skall behöva företas. Det finns inle ekonomiska fömlsättningarför det om man skall hålla sig inom de ekonomiska ramar som förordats. Skillnadenmellan ulskoltsmajorilelens synpunkier och i reservalion nr 3 äri prakliken inle så stor. Dock finns en viss skillnad: i reservaiionen knyterman ganska snävt an lill en flygplanstyp, i första hand när det gällerutvecklingsarbetet. Del är lämpligare att ge utredningsarbetet en större bredd. Ipropositionen såväl som i ulskollsmajoriletens förslag anges att envidareutveckling av för att ge den en förbättrad aliackförmåga skallfortsätta. Det innebär dock inle en utveckling till A 20-kapacilel. Menmöjligheterna lill ytteriigare vapenallernativ på skall utredas;sjömålsrobol bör kunna bli ett nytt sådanl. Personligen trorjag all Jaktviggenmed en sådan utmstning kommer att bli ganska bra för allackuppdrag. Flygvapnetkommer under senare delen av 1980-lalel eller att behövanya skolflygplan. Dessa flygplan bör ges en sådan beväpning att de kan användasi krigsorganisationen. De bör ocksä vara så effektiva all de klarar 1990-laletsmiljö. Överbefälhavarenhar fält anvisningar om all utreda tvä alternativ - såväl JA 37 som elt nyllskolflygplan. Efter allt della utredande är det viktigt alt komma fram till ettbeslut. vid ungefär den här liden hoppas jag att vi vet hurskolflygplanei och den vidareutvecklade Jaklviggen skall se ul med vapensystemoch övriga komponenter. Beiräffandeflygindustrin handlar del inle om alt lägga ned den. Del kommer all tillverkas flygplan även ifortsättningen. Inte heller kommer flygindustrin att sakna utvecklingsprojekt,I en strävan alt öka inslagen av produklion för civilt ändamål har det nyligenbeslutats om en delegation och en särskild utredare för sådana frågor. Det börvara en fördel för kommunerna all komma bort från ell ensidigt beroende avmilitär produktion. Detbelänkande vi nu diskulerar handlar inle enbart om flygplansanskaffning. Ireservation nr 6 tar socialdemokraterna upp den ekonomiska planeringsramen förnästa budgetår, en fråga som har varil föremål för långa debatter . Detbelopp som regeringen föreslagit i propositionen och som utskottsmajoritetenstår bakom gmndar sig försvarsbeslut. Försvarsbeslutetsekonomiska innehåll bör ligga fasl. Den sänkning av försvarskostnaderna somsocialdemokraterna föreslår är hell oförenlig med anställningstrygghet inomförsvarei och försvarsindusirin. Det skulle bli en kalastrof, om riksdagenskulle följa det förslaget Närdet gäller personalfrågor vill jag understryka vikten av vad som framgår avutskottsbetänkandet. Största hänsyn måste tas inte bara till den personal somblivit tvungen all flytta till annan ort ulan ocksä till den personal somunderell avvecklingsskede mäsle stanna kvar på förbandet hela avvecklingstiden.Efterhand som personal avflyttar ökar ofta belastningen på de kvarvarande ochkan ibland bli alllför betungande. Eftersom överbefälhavaren kommer att fåökade resurser för att handlägga personalfrågor bör dessa kunna lösas på ettlillfredsslällande säll. Vadbeträffar ekonomiska förmåner lill värnpliktiga kan del i och för sig varamoiiverai med högre belopp än vad som föreslagils i proposilionen. De höjningarsom de värnpliktiga ändå kommer all erhålla följer av en uppräkning enligt 1977års försvarsbesluts grunder. Försvarsbeslutets ekonomiska innehåll bör, som jagnämnde lidigare, ligga fasl. Dessutomhar regeringen tillsatt en kommitté för alt utreda de värnpliktigas ekonomiskaförhållanden. Del kommer att bli lättare all prioriiera och fatta ett riktigtbeslul när resultatet av kommitténs arbele föreligger. Socialdemokraternaönskar, som jag redan sagt, sänka försvarsanslaget med 448 milj. kr. Omriksdagen skulle bifalla reservalion nr 7, skulle det ylleriigare beskäraekonomin för försvaret med ca 15 milj. kr. Sammanfattningsviskan sägas: försvarsbeslut skall gälla även i fortsättningen.Beiräffande anskaffning av attack- och skolflygplan skall överbefälhavarenutreda två olika alternativ. Med ledning av denna utredning kan riksdagenfalla beslut om något är om vilken flygplanstyp vi skall välja för det svenskaförsvarei. Omställning lill civil produktion vid förelag som kommer att berörasav detla beslut skall underiällas. Värnpliktsförmä-nerna förbättras ft o. m.den 1 juli 1979. Jagyrkar bifall till utskoltsmajoritetens förslag på alla punkter ulom punklen 4,vilket innebär avslag på moisvarande reservationer. På punklen 4, som gällercivilt utnyujande av industriella resurser, yrkar jag bifall till reservationen5. Försvarspolitiken,m. (vpk)kort genmäle: Del finns en hel del att anföra om del som log upp i sinpolemik mot vad jag lidigare sade. Visstfinns det en sårbarhetskommitté, och visst har problemen tagits upp från ochlill. Folk och Försvar har gett ul skrifter, som på ett ganska klokt ochbelysande sätt har talat om dessa saker. Ansvariga inom ÖEF har i åratalpläderat för att man skall ta större hänsyn till dessa frågor, och de harframhållit att de ser myckel allvarligt på silualionen. Menvad har allt detta fått för konkreta resultat? Har man vid iörsvarsplaneringenvidtagit några ålgärder av siörre omfattning? Har del giorls någonresursomfördelning att lala om? Har man försökl alt motverka Försvarspolitiken,m. denkraftiga utveckling som hela liden undergräver de försvarsansträngningar vigör lill slora koslnader? Detärju del saken gället Vissl kan man sälla lill kommilléet Men i den allmännaförsvarsdebatlen, så som den förs i kammaren och som den förs i pressenoch på andra håll av s. k. specialisler, kommer de här aspekterna mycket sällanfram. Det är mycket allvarligt, eftersom del mililära försvarei inte kommer altkunna fungera om försörjningen inte fungerar. Därför borde man ta mer seriöstpå de här frågorna och inte enbart inrikta debatten på det snävt mililäraförsvarei. Detfinns i organisationen inga resurser som motverkar denna urholkning avalla de pengar som vi slänger ul på försvarei. Vi kan inte hålla samhället igång i en krissituation och än myckel mindre om vi blir utsatta för vapen, somslår ul vikliga samhällsfunktioner. Ärdet frågor som man skall halka över genom all bara hänvisa lillsårbarhetskommiltén och annal? Jag lycker all del är dåligt all man gör sä. Ytterligarenågra ord i fiygplansfrägan. Det är vissl väldigl vikiigi alt diskuteraom vad som skall hända i flygplansfrägan på 1990-lalel. Man kan naturligtvisinle bara säga all ÖB skall utreda denna fräga. ÖB måste väl ha politiskadirekliv. Vivel allesammans all del lar innan man kan få fram ens en prototyp avnågot slag eller innan man kan testa och bestämma sig för all köpa ett plan.Bör vi inte då i början på 1980-lalet diskutera vad som skall hända på1990-lalel, dä denna så omskrulna förmodligen änfiigen kommer allförsvinna? Deltaaren fråga som det är mycket viktigt att ställa till och även tillsocialdemokraterna, som inte heller talar om denna sak. Skall ni köpa nyamedeltunga aitackplan på 1990-lalel när vi inte kan lillverka egna? Skall viäven i fortsättningen ha etl medellungt attackflygplan i försvarsorganisationeneller skall vi gå in för en organisalion med enbart lätta aitackplan? Del måsteman väl la ställning lill och inte bara hänvisa lill ÖB och en ovissframlid. Närdel gäller de värnpliktiga ser jag alt de inte lär ha myckel stöd för sina kravall vänla av - del är alldeles klart efter det anförande som EricHägelmark har hållit. talar om skyddsarbetet i del militära talar han om saker ochting som han lydligen inle känner till. Del flnns oerhört stora riskmoment iden mililära utbildningen, och del har ännu inte på något som helsltillfredsställande sätt salts in åtgärder för all motverka de risker som devärnpliktiga och för den delen även den fast anställda personalen utsätts för.De som skall svara för skyddsarbetet inom del mililära har inle samma möjlighelersom man har inom civil verksamhei, t ex. inom induslri och kommunikationer, altavbryla fariig verksamhei. Visst finns del skyddsin-siruktioner, men ändåinträffar siändigi och jämt olyckor eller olycksiillbud. Här behövs alltså enskärpning, och en sådan är myckel väl motiverad. ERICHÄGELMARK (fp) kort genmäle: Jag kan hålla med om all ÖEF:s resurser borde ökasoch all man kanske litet mer konkrei än borde vidta ålgärder för attminska sårbarheten i samhället. Men beträffande flygplansfrågan har ÖB fåudirektiv att undersöka vad vi skall ha för sorts flygplan på 1990-lalet. Del ärinle rikligl som säger att vi inte tänker på del , fördet är precis vad regeringen har gjort. NärOswald kommer in på de värnpliktiga och tror all jag inte kännerlill någonting om skyddsarbetet, så kan jag väl lala om för ,ifall han inte redan vet det, all jag har fiänstgjort i del mililära i över 30år, så jag vet i varje fall alt det inle alls är på del sätt som OswaldSöderqvist vill göra gällande, ulan del las den allra största hänsyn till derisker som övningarna kan innebära. Försvarspolitiken,m. (vpk)kort genmäle: När del talas om att ÖEF har resurser, så är det ju bara att se påanslagen. Hur myckel avsätts lill del ekonomiska försvaret i försvarsbudgelen?Det är i jämförelse med del som avsätts lill den mililära sektorn någon enstakaprocent All påslå all det finns resurser härvidlag är således felaktigt. Deansvariga inom ÖEF vet, som jag sagt tidigare, om detla. De påpekar detständigt, de kräver bättre resurser, de pekar på hur illa vi är utsatta då detgäller vissa vikliga importvaror. Del kan vara fråga om exempelvis vikligametaller som vi behöver för vår ståltillverkning. Där har vi lagerkapacitet somunderstiger en månads produktion. Dettaär bara ett exempel. Del finns mängder av andra. Vi kan ta livsmedelsområdet,där del svenska jordbrukei förmodligen kommer att klappa ihop ganska effektivt,om man blir avspärrad frän konstgödsel, bekämpningsmedel osv. Delfinns ingen beredskap för försörjningen i vid mening i del här landet. Därförborde man i första hand lala om den, innan man ger sig in på all lala om olikaanslag och om inköp av olika vapentypet Vapnen går inte att använda om inte detfolk som skall betjäna dem har någonting att leva av och inle kan försörjas meddrivmedel, livsmedel och annat sådanl. Del är etl viktigt problem som inle harbeaktats tillräckligt fömt. Visst - man kan ha givit direktiv lill ÖB. Men manmåste nu på 1980-lalet ha någol slags politisk målsättning för hur man vill hadet på 1990-lalel. Man måste väl kunna uttrycka hur man vill att det skall seut om tio är. Vi vet vilka tidsramar som gäller för utvecklingen och hur mängaär det tar att få fram nya system. Man måste kunna uttrycka en politiskviljeinriktning och inte bara säga all det givils direktiv lill ÖB. Han skallväl ha direkliv som ger ullryck ål någol slags mening om vad han skall skaffa. Det hela är nu ytterligtsuddigt. Närdet gäller värnpliktsförmånerna och rättigheterna kan ju ochjag ta varandra i hand, eftersom vi tydligen är gamla kolleger. Jag häller intemed om att del är så väl beslälll i det mililära livet. Försvarspohtiken,m. fiänstgjorti armén i 30 är, så jag vel vad jag lalarom. Där har slussats folk både hil ochdit på mänga olika sätt, och man har utsatts förde mest orimliga risker. Delhar blivit bälire, men del är forlfarande inle bra. ERICKRÖNMARK (m): Innan jag går in på de mera principiella resonemang som del är minavsikt all uppehålla mig vid senare vill jag i alla fall kommentera ett inslagi den lidigare debatten, nämligen del meningsutbyte som förekom mellan PerPetersson och Bengl angående de socialdemokraliska förslagen omsänkning av försvarsanslagen. skriven deklaration menade all man hade täckning försänkningen enligl de riktlinjer som man angav från socialdemokralisk sida införförsvarsbeslutet angående den framlida malerielplaneringen, försvarelsadministration osv. Jag vill dock påminna kammaren om att i debatten del årelförsökte jag förgäves få etl besked från socialdemokraterna om vad del var la bort i fråga om malerielslag för all kunna klara den ekonomiska ramman hade föreslagil. Vi fick 1977 ingel som helsl besked. Socialdemokraternasade ju den gången all de skulle kunna fä samma malerielinnehåll i sinbegränsade försvarsram som det trepartiregeringen angav som förslag i sin ram.Verkligheten har sedan visat att inte ens med den beslulade försvarsramen harman kunnal innehålla den materielplanering som avsägs. Jag tycker det är dagsall man från socialdemokratisk sida erkänner alt det är en klyfta mellan vadman lämnar resurser till för att verkställa och vad man med läpparna säger skall kunna åstadkomma. Ni har icke åstadkommit några som helsl förslaglill reduceringar uiöver vad regeringen har föreslagit, vare sig på malerielsidaneller när det gäller administrativ neddragning. ISverige genomför vi numera, trots talet om upprustning m. m. 1977, den störstanedmslningen . Del ärell faklum som det dock inte talas så myckel om.Det sker inte som 1925 lill följd av etl stort dramatiskt riksdagsbeslul ulangenom många - till synes - små odramatiska ålgärder och beslut. Delär en smygande process, och den är inle som 1925 påtaglig för alla och envargenom avskedanden och omfaltande indragningar av regementen, ulan den skergenom att antalet krigsförband med i internationell jämförelse godtagbarslridseffekl successivi blir färre inom alla tre försvarsgrenarna. Det är enutveckling som så att säga smyger sig på. Och av olika skäl är det få som villlåtsas om den. Somliga vill inle låtsas om den, därför all de gärna ser ensådan utveckling och lycker det är bra all försvarsförmågan minskar. Andraförsöker förtränga fakta och tvekar att tala ut, dels därför att de är räddaför att verkligheten skall verka förlamande på försvarsviljan i landei, delsdärför att de fruktar för de internationella konsekvenserna av att utåt erkännahur del verkligen förhåller sig. Jagtror all del senare argumentet - tveksamheten att beskriva verkligheten - hellhar bortfallit. De människor i andra länder som har anledning att följa svenskförsvarspolitik kan knappast längre påverkas av försvarspolitiska deklarationer,som uppenbart saknar täckning i verkligheten. De klingar för ihåligt motbakgrund av de prognoser om svensk försvarsulveckling som de har kompetens allsjälva göra. Vi kan visseriigen forlfarande i viss mån lita lill1960-lalels försvarsinvesleringar, men vi häller pä all lagra upp gigantiskaproblem som utgöretl hot mot försvarets traditionella roll i svenskneutralitetspolitik. Densvenska ungdomens sviktande försvarsvilja - enligl nya undersökningar - lalarockså sitt tydliga språk. Ungdomen är i skolan fostrad lill kritiskt länkande.Genom TV och andra massmedia har man fåU en bild av en krisfylld värld medupprustning och intensiv vapenutveckling. När man gör jämförelser mellan dessainternationella förhållanden och den svenska försvarsulvecklingen, ärdelförklariigt att pessimismen får grogrund. Det går inle att ersättaförsvarsmateriel med försvarsvilja - inle i vår tekniska tidsålder. Densvenska ungdomen önskar liksom alla vi andra alt världen besinnar sig ochnedmstar. Några få idealister önskar t. o. m. att ensidigt skulle görasig till föregångare på nedrustningens väg. Att det faktiskt äger rum ennedrustning av värt försvar är del märkligt nog inte så mänga som vill erkänna. Hosdet stora flertalet svenskar finns del dock en djup övertygelse om att eltbäde-och är den rätta vägen och alt vi på alla sätt skall verka förinternationella mslningsbegränsningar, samtidigl som vi, innan man har nättnågra resultat på den vägen, säkrar trygghet genom en konsekvent ochmålmedveten försvarspolitik. Viär således i ell läge där omväriden vet vad som händer, där åtskilliga svenskarocksä är medveina om klyftan mellan våra försvarsdeklarationer och de framlidamöjlighelerna all infria dessa. Det finns därför ingen anledning för osspoliliker all försöka lura oss själva. Handen på hjärtat - är det möjligen såatt vi låter oss bedras av alt effeklerna av etl beslut inle fär nägolgenomslag i försvarels utformning och styrka förrän om 5, kanske ? Ser vitillbaka pä de beslut , som är bakgrunden till dagenspågående nedrustning, lyckerjag att vi har ännu större anledning alt ställa denfrågan. Vill vi påverka den långsiktiga ulvecklingen måste många vikliga beslulfattas . Försvarspolitiken mäsle vara långsiktig för alt vara värdnamnet. Vi har därför etl ansvar, oberoende av våra saksiåndpunkter, alt iklartext för väljarna klargöra de långsiktiga konsekvenserna av de konkretaförslag vi framför. Jagskall själv göra ett försök. Som utgångspunkt lar jag överbefälhavarensperspeklivplan, del 1, som inlämnades lill regeringen för ett par månadersedan. I denna presenteras två gmndidéer för det svenska försvarels framtidautformning. Grundidé1 utgår från att vi i första hand måste försvara oss mot överraskande, snabbaoperationer mot delar av landei. Därtill krävs en hög grundberedskap ochmöjligheler all efter snabb mobilisering sätta in försvaret där del behövs. Grundidé 2 ulgår från attvi har alt försvara oss mot ett stort upplagt Försvarspolitiken,m. Försvarspohtiken, m. m. angrepp, som syftar lillkontroll över hela landei eller slora delar därav. Den bygger på tanken att vifår en lång förvarningslid, som gör all vi hinner göra kompletteringar i frågaom materiel och utbildning och att vi hinner mobilisera före angreppet. Frånmilitärt häll föredrar man grundidé 1. Enligl min mening är del den gmndidé sombäst svarar upp mot den internationella utvecklingen. Ettförsvar utformat ulifrån dessa krav ger oss för det första en bättre trygghetmot den mest rimliga hotbilden, och för det andra klarar man också på ettlillfredsställande sätt ett anfall enligt gmndidé 2.