prot · G209146 · 1978-12-31 00:00:00 — Sedan ärsocialdemokraternas förslag tämligen lika med regeringens förslag i ettytterligare inkomstskikt, men när det gäller förslag till lättnader för deverkligt stora inkomsttagarna är naturiigtvis regeringen vida överiägsensocialdemokraterna. Socialdemokraternas förslag till skatter skulleenligt vårt sätt att se betydligt bättre än regeringens förslag överensstämmamed den av alla godtagna principen om att skatt skall betalas efter bärkraft. Ivårt försl; g till skatteuttag ingår också ett borttagande av indexregleringenav skatteskalorna och att de belopp som därmed frigörs i förhållande tillregeringens förslag omfördelas, så att större rättvisa uppnås mellan olikagrupper av skattebetalare. Om detta förslag är naturiigtvis socialdemokraternaensamma. Enligtvår mening visar utfallet av det system som den borgeriiga trepartiregeringengenomfört att indexregleringen slagit väldigt olika. Den har framför alltgynnat dem som haft högre inkomster, inkomster som de kanske kunnat spara ochinflationssäkra på annat sätt. De som behövt använda hela sin disponiblainkomst till dagligvaror har däremot klart underkompenserats. Dåvi enligt utskottets förslag ytteriigare en gång kommer attfö behandla skatter har vi inte ansett oss behöva reservera oss tillförmån för våra motionsförslag utan nöjt oss med att i ett särskilt yttrandemarkera vad vi tycker. Socialdemokraternahar också i sin motion föreslagit hur skatteomläggningen och våra förslag tillskattesänkningar skall finansieras, nämligen genom en produktionsfaktorsskattpå 3 96. Då också den frågan ånyo kommer upp till behandling, och då dessutomregeringen tillsätten utredning om produktionsfaktorsskatten som skall ha sittförslag klart till , har vi ansett att vi inte behöverreservera oss på den punkten heller. Rentallmänt har vi i utskottet resonerat så, att avstyrker vi ett genomförande avden proposition som regeringen kommit med, så måste också alla motioner som ärväckta med anledning av den propositionen avstyrkas. En rad av motioner sombehandlar samma ämnesområden som propositionen men som var väckta redan underallmänna motionstiden behandlas också i det föreliggande betänkandet och har dårönt samma öde som de motioner som väckts i samband medpropositionen. Innanjag går över till att något behandla dessa motionsyrkanden och besvara defrågor som ställts av de föregående talarna vill jag också ta upp ett par andrafrågor i samband med propositionen. har överlämnats frågan om beräkningen av det kommunalaskatteunderiaget. När ersättningarna från sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarnaför kraftigt uppräknades och skattebelades svaradestaten för de ökade kostnaderna, och i konsekvens härmed skulle helaskatteinkomsten tillfalla staten. vill regeringen ändra på delta. har inte utskottet något att invända mot att en sådan ändring sker. Det ärinte särskilt ändamålsenligt att en del av kommunalskatterna skall överiämnastill staten. De här s. k. förmånsinkomsterna har kraftigt ökat och ökarbetydligt snabbare än andra inkomster. Regeringen anser att inkomstbildeneller fördelningen av de totala skatteinkomsterna mellan stat och kommun ändåinte skall förändras på grund av detta. Det rör sig här om ett skatteunderiagpå ca . Föratt fö bort krångligheten med att staten tar hand om en del skatter som kanbetecknas som kommunala sätter regeringen i gång en karusell som gör den nyavillan värre än den gamla. Man flyttar på bidrag-det är i och för sig inte såallvariigt -och i slutfasen kommer man fram till att man måste ha olikagrundavdrag för den statliga och den kommunala skatten. Således föreslås attgrundavdraget vid den kommunala beskattningen skall höjas från . till , medan man för att tillföra staten mera pengar helt måste slopa detstatliga grundavdraget. Rentteoretiskt går det givetvis att ha olika grundavdrag vid statlig resp. kommunaltaxering, men det blir onekligen åtskilligt krångligare, vilket också anförtsav dem som yttrat sig i frågan. Om man därtill lägger den smått enormakrånglighet som uppstår vid beräkning av skatt, om en margirial-skattespärrgenomförs, måste slutsatsen bli att regeringens deklarerade vilja att ta bortkrångel resulterat i ett väsentligt ökat krångel om regeringens propositionantagits av i oförändrat skick. Idetta sammanhang anser jag mig behöva ta upp en annan fråga som gäller krångeloch byråkrati och som skatteutskottet blivit inblandat i. har remitterats ett förslag till, som det så vackert heter, enförenklad deklarationsblankett. Utskottet har ansett detta förslag så dåligtatt det inte utan vidare velat acceptera det, utan skjutit avgörandet tillhösten för att närmare undersöka konsekvenserna. Förett par dagar sedan läste jag i en tidning ett referat av ett tal somstatsministern hållit och i vilket han ond&jort sig över skatteutskottetsställningstagande. Statsministern är dåligt underrättad om anledningen tillutskottets beslut, för han har enligt referatet sagt att det rör sig om att enformell remiss inte gjorts till . Isjälva verket rör det sig här om betydligt allvariigare ting. Ytterst är detfråga om rättssäkerheten - den här gången för vanliga människor. Vad somföreslås i propositionen är nämligen inte att inkomsttagare skall befrias frånatt fylla i en deklarationsblankett, utan befrielsen gäller endast ifyllandetav Fortsattreformering av inkomstskatten, m. tn. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. Inkomsttagarenskall uppge samtliga inkomstkällor, men om man tillhör en viss kategoriinkomsttagare behöver man inte fylla i summorna. Där skall man föriita sig heltpå den arbetsgivaruppgift som arbetsgivaren lämnar. För att vinna förenklingenatt inte behöva fylla i summorna är man beredd att ta det osäkra rättsläge somkan uppstå för deklaranten, om inkomstuppgiften är felaktig eller har kommitbort. -och det är inte så ovanligt - sker också rättelser av tidigarelämnade uppgifter. Utskottetanser att detta rättsläge måste upp, innan man är beredd att genomföradet förslag som regeringen har kommit med. Regeringen har väl inte tänkt sigatt en skattskyldig skall dömas till ansvar för ett fel, som en annanuppgiftslämnare har gjort. Personligen skulle jag vilja tillägga att den härrättssäkerhetsfrågan är betydligt mer angelägen än den rättssäkerhetsfråga fördem som leker i lagens utkanter som fördröjt regeringensställningstagande till en allmän skatteflyktsparagraf Innanregeringen har givit sig på en sådan tvivelaktig åtgärd som den jag härrelaterat, borde man ha låtit högsta skattemyndigheten i riket åtminstone fösäga sin mening om åtgärden. kommer det ändå att ske genom utskottetsförsorg. Tilldetta skall också sägas att de fiesta folkpensionärer är heltbefriade från att deklarera. De behöver ingen förenklad deklarationsblankett.Låt oss med förenade krafter öka detta antal i stället för att införablanketter med kryssmarkeringar. krångelproposition som överiämnats till skatteutskottet finns också delarom alkoholbeskattningen. Detta hör inte hemma i dagens debatt, men låt mig ändåstillsamt fråga om regeringen läser riksdagsbesluten. innanregeringen skrev sin proposition i denna del, hade med storamajoriteter tagit avstånd från det regeringen sedan föreslog. Respekten förriksdagen är inte särskilt stor. Somjag förut nämnde finns en serie av motioner som behandlas iutskottsbetänkandet, även om de inte är väckta i samband med propositionen.Det finns dessutom motioner som väckts i samband med propositionen och sombehandlar den mera långsiktiga skatteproblematiken. Regeringensrepresentant, , har i en stor motion tagit upp många intressantaskattespörsmål. Han vill ha bort representationsavdraget, och han kommer säkertatt fö stöd av många utanför sitt eget parti. Utskottet kommer dock att ta uppde frågorna, när ärendet om företagens beskattning ligger påriksdagens bord. ger sig också på flera avdrag, och det är nästanså att man tycker det är synd att folkpartisternas stora intresse för sådanahär frågor ser ut att bli starkast när man just skall lämna . Utskottethar, som var och en säkert uppfattat, varit rätt kritiskt mot propositionen.Men låt mig i rättvisans namn också säga att det finns någon punkt -eller t. o. m. ett par punkter - där man har kunnat instämma. En utredning omfolkpensionärernas beskattning anser utskottet motiverad, och utskottet tyckerockså att det är bra att man för ett klarläggande avlöntagarnas resp. arbetsgivarnas avdragsrätt för avgifter till resp.organisationer. Jagvill också bemöta , som i sitt första inlägg talade om att vi har fåtten mycket stor skattehöjning . Den skattehöjningen var mestaccentuerad som hans egen partiledare var ekonomiminister. Attsedan gå ut och tala om att det går att sänka skatterna och komma ned till enviss nivå utan att mera ingående ange var man skall spara -har manbara föreslagit småsaker - tycker jag är ganska falskt. BoLundgren sade även att skattepolitikens främsta uppgift är att betalasamhällets utgifter. När man då kommer fram till det resultatet att en tredjedelav samhällets utgifter inte betalas utan pengar lånas till dem, måste BoLundgren revidera sitt första inlägg. Man betalar inte samhälletsutgifter med skatter, utan mycket felas. Närdet gäller utlandssvenskarnas beskattning framhöll utskottet att nuvarandeförhållanden inte var riktigt bra. Därför gick utskottet med på att tillåtagrundavdrag för folkpensionsavgifterna. Det var detta utskottet talade om.Något om framtiden har vi inte sagt. Vidare anser vi att grundavdrag förpersonliga utgifter skall gälla utgifter i det land där man är mantalskriven. HolgerBergqvist tog upp en massa saker, där vi på någon punkt kan hålla med honom.Skatter, bidragoch inflation ger effekter som inte är bra. Vi är bereddaatt hjälpa till för att fö bort dessa effekter. Men vi har enfolkpartiregering, som inte ansersig mogen att ingripa mot alla dessa effekter.Man gör bara en enda sak, nämligen föreslår skattesänkningar utan att tala omvar pengarna till finansieringen skall tas. Vi har ingenting emot attregeringen ingriper mot vad kallar galenskaper i det nuvarandebeskattningssystemet. Men glömmer bort att varjeskattesänkning också tar bort pengar för samhället. måste talaom varde pengarna skall tas. Skall man fylla hålen med momsen, är jag intesäker på att de vanliga inkomsttagarna kommer lindringare undan än med dagensinkomstskatteskala. Det går inte att bara säga att allt är galet. Man måsteockså föreslå lösningar. har sannerligen inte givit någraförslag till lösningar. Jagvill än en gång upprepa: Socialdemokraterna har föreslagit störreskattesänkningar för vanliga inkomsttagare än har gjort. Folkpartiethar föreslagit mycket större skattesänkningar för ovanliga höginkomsttagare änsocialdemokraterna har gjort. Med det anförda ber jag att fö yrka bifall till skatteutskottetshemställan i samtliga moment. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. BO () kortgenmäle: Låt mig börja med att i likhet med slå fast att någonändring av den välfärdspolitiska målsättningen inte är aktuell eller kommer ifråga. Vi skall självfallet uppfylla vår skyldighet mot yngre och gamla i dethär landet, mot sjuka, arbetslösa, handikappade och andra grupper har detbesväriigt och behöver samhällets stöd. Men lät mig lika hårt slåfast att det är genom ökningen av våra 3Riksdagens protokoll 1978/79:146-147 Fortsattrefor me-ring av inkomstskatten, m. m. gemensamma resurser somvälförden kan bibehållas och ökas. Det som varit grunden för det svenskasamhällets utveckling till ett välfärdssamhälle -och som måstevara grunden om vi vill fortsätta på den vägen - är att våra gemensammaresurser ökar. Det innebär självfallet att skattepolitiken och den ekonomiskapolitiken i stort måste utformas så att ökningen av våra resurser blir så storsom möjligt. Jagvill erinra om tankeexperimentet att vi hade haft ungefär samma tillväxttakt iSverige som i i övrigt. Då hade vi totalt i samhället kunnatdisponera någonting i storieksordningen , varav en stor delhade gått till den offentliga sektorn, av naturliga skäl eftersom vi har ettskatteuttag. Detär alltså inte fråga om trolleri, , utan det är fråga om attsamhällsekonomin inte för betraktas som något statiskt. Den förändras genom enekonomisk tillväxt som man måste åstadkomma år . Det gäller alltså attmaximera den ökningen genom en förnuftig skattepolitik och en förnuftigekonomisk politik. Närdet gäller verkningarna på kort sikt av det skatteförslag som vi nu diskuterarmenar vi att man bör undvika att, som det heter, finansiera detta genom andraskattehöjningar, därför att då motverkas målsättningen att öka våra samladeresurser. Men vi avvisar inte tanken på att konjunkturutvecklingen kan ledatill att det kan bli nödvändigt att dra in köpkraft. Det är i första hand dettadet är fråga om, och man får i så fall ta ställning till förslag iden riktningen. Vimenar att först och främst bör det ges möjlighet till ett ökat enskiltsparande, som är ett alternativ till skattehöjningar. Vi menar att enskiltsparande är det bästa, men vi avvisar inte tanken att man i visst läge kantvingas till skattehöjningar eller avgiftshöjningar. Målsättningen är dock attsådana skall undvikas. Pålång sikt är det intressant att se vad som händer om man exempelvis höjermervärdeskatten eller folkpensionsavgiften, vilket har diskuterats. Vad får detför konsekvenser för tillväxttakten och för samhället i stort? Vikan också visa på förslag till besparingar. Marginalskattesänkningsför-slagetkostar , och vi har från moderat håll hittillsredovisat besparingsförslag på . ErikWärnberg ställde en del andra frågor till mig som jag ber att fö återkommatill, då jag antagligen för tillfälle till en andra replik. () kortgenmäle: är en rättskaffens man, och det måste vara besvärande förhonom att pliktskyldigast använda formuleringar som bondföngeri ochvästgötaklimax när det gäller de två frågorna om finansieringen av ochprofilen på förslaget om marginalskattesänkning. måste ju i all rimlighets namn hålla med om attfolkpartiet har klart uttalat att en totalfinansiering av den föreslagnaskatteomläggningen är nödvändig i nuvarande läge. Dessutom uttalas det klart idet utskottsbetänkande som står för att departementschefenframhåller att de föreslagna reformerna måste finansieras genomskattehöjningar på andra områden. Jagbeklagar att t. o. m. upprepade sitt omdöme om förslaget. Jag villinte kalla detta bondföngeri, men jag vill alltså understryka att vi klart haruttalat att reformen skall finansieras. Däremot har vi sagt -och det vill jagbli trodd på - av respekt för vad som kan finnas i det socialdemokratiskaförslaget om en produktionsfaktorsskatt, att man bör avvakta den tekniskasnabbutredning som just nu pågår och som skall vara klar för ettslutligt beslut i finansieringsfrågan. Sedantill frågan om skatteförslagets profil. upprepade att regeringensförslag inte skulle ha sin tyngdpunkt i de breda inkomstskikten. Han sade attdet är först . som vi kan tala om de breda inkomstskikten. Ja,därför ligger tyngdpunkten i regeringens förslag med 5 procentenhetersskattesänkning just . Föratt påminna om vad gjort tidigare tillsammans med ochcenterpartiet vill jag nämna att det finns i regeringens proposition enbeskrivning som visar att de åtgärder som vidtagits val helt ärkoncentrerade till skiktet under 75 000, om man talar om skattesänkningar. Ovanför det beloppet handlar det om ökningar i marginalskatten. Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. () kortgenmäle: Det var intressant att höra att inte vill ändrautgiftspolitiken i stort. Han anser att vi skall ha kvar den socialainriktningen. Han menar förmodligen att det också bör ske en ökning avförsvarskostnaderna. Omman tar alltihop detta tillsammans, så kan jag tänka mig att fram till en mycket mycket obetydlig sänkning av statens utgiftsnivå. BoLundgren säger då att det behöver man inte alls tänka på att finansiera, utandet kan nog finansiera sig självt. Och det är här jag menaratt trollerieffektenkommer in, eftersom man nu under två har haft en chans att försökabevisa att detta håller streck, och det har det inte gjort. Man har alltså helatiden fött det sämre och sämre, trots att man kanske försökt att använda någotav denna trolleriteknik. Omjag fattade rätt, så menar han att av någon för mig okänd anledningskall man fö in en massa pengar. Annars går han ifrån vad han sade tidigare,att skattepolitikens förnämsta uppgift var att finansiera de offentligautgifterna. Det sade han i sitt första inlägg, och det ansluter jag mig till. Nej,, det är nog fråga om något slags västgötaklimax. Om man har hörttalas om och sett den propaganda som pågått för hur detta nyafina skattesystem skulle lösa alla problem som fanns, och sedan får se detynkliga lilla som blir kvar av det, så är det något av en västgötaklimax. Ochjag kallar det fortfarande bondföngeri när man säger att man absolut vill sänkaskatterna si och så mycket för vissa arbetstagare och att man är ensam om atthålla på marginalskattesänkningar rätt långt uppe - eller där det Fortsattreformering av inkomstskatten, m. m. är realistiskt - mensamtidigt säger att man skall totalfinansiera det utan att ange hur det skallgå till. Man talar inte om vem som skall betala denna totalfinansiering. Detgör man inte i förväg, utan man ger karameller först och spar piskan till långtefteråt när man själv inte behöver lida av detta. Det är vad jag skulle viljakalla bondfångeri. Närdet sedan gäller frågan om socialdemokraternas förslag gynnar de stora bredagrupperna niera, så måste se, om man tar in den totala bilden,att socialdemokraternas förslag ger större skattesänkningar för inkomsttagaremed . än regeringens förslag, som nu rekommenderar.Det betyder enligt mitt sätt att se att socialdemokraterna slår vakt om störreskattesänkningar för de riktigt breda grupperna, medan börjar i debreda grupperna men går mycket längre upp. BO () kortgenmäle: Marginalskatterna måste självfallet i första hand sänkas i de delar avinkomstskikten där de heltidsarbetande finns, där de stora problemen finns ochdär man har de högsta marginalskatterna. Det innebär alltså att den profil somnu finns inte kan förändras utan att man minskar förslagets effekt när detgäller att sänka marginalskatterna, dvs. den sänkning av procentenheter som detgäller i detta sammanhang. Vadbeträffar det av socialdemokraterna omhuldade diskussionsinlägget, att underGösta tid som ekonomiminister höjdes skatterna rätt kraftigt, så kanjag först och främst konstatera att skattetryckets ökning föranleddes dels avkommunernas expansion och av kommunala skattehöjningar, dels av deekonomisk-politiska åtgärder man tvingades vidta på grund av den situation denborgeriiga trepartiregeringen stod inför när den överlog regeringsansvaretefter med misslyckad socialdemokratisk ekonomisk politik. Sedanär det så att samhällets utgifter inte till en tredjedel betalas av intäkter,utan det gäller statens utgifter, och jag förutsätter att det också var vadErik menade. Statens utgifter är inte finansierade - vi har ett stortbudgetunderskott, som alla känner till. Det totala sparandeunderskottet isamhället måste minskas , men det måste ske med en förbättrad ekonomisksituation, genom att vi exempelvis kan dra in på de industripolitiska ochsysselsättningspolitiska satsningar som är nödvändiga på grund av detbesvärliga ekonomiska läget. Det gäller att skapa ett sådant klimat attnäringslivet fungerar utan stöd i detta avseende. Det är den viktigastepunkten. Närdet gäller utgiftspolitiken i ston är det klart att det för är en obetydlig minskning av de statliga utgifterna som vi harföreslagit, dvs. Men omman betecknar den minskningen som obetydlig, så måste man Jämföra den med denmarginalskattesänkning som omfattar 2,6-2,7 miljarder, vilket i så fall innebären ganska obetydlig kostnad. De här två posterna tar alltså ut varandra. Vimoderater har således på kort sikt anvisat besparingar på ungefär 2 miljarder attställas i paritet med de marginalskattesänkningskost-nader - om man nu skall sedelta som en kostnad -som man kan räkna fram. Sedan för vi naturligtvisacceptera att andra partier inte velat gå med på våra förslag. Men vi hartäckning för dem. Vi tvingas kanske , för att begränsa en alltförsnabb konsumiionsökning, föreslå köpkraftshämmande åtgärder. Vi menaratt sådanai första hand skall ske genom ett ökat sparande, inte genom skattehöjningar. Menbeträffande åtgärderna på lång sikt är vi helt överens. De nödvändigaoffentliga utgifter samhället måste påtaga sig skall betalas genom skatteinkomster.Men detta skall ske genom att vi ökar skatteunderlaget. Det är där vi skiljeross åt. Vi vill driva en skattepolitik som ökar vårt skatteunderlag, inte ökaskattesatserna, vilket är til! förföng för samhällsekonomin i stort. Fortsattreformering av inkomstskatten, tn. () kortgenmäle: Jag är uppriktigt ledsen för att upprepar vad jag någottillspetsat skulle vilja kalla förvrängningar av faktiska förhållanden. Dessafrågor är nämligen av så utomordentligt stor vikt att det är angeläget att vikan mötas över flera partigränser och komma till rätta med de missförhållandensom började låt oss säga , var uppenbara imitten av och har medfört att vi är inne i en akutkrissituation. Vihar -jag vill upprepa det - klart redovisat viljan att totalfinansiera denföreslagna skatteomläggningen. Jag har redan redovisat var vi kan utläsa detta.Men Jag är förvånad över socialdemokraterna med hänsyn till att de ju själva isin motion har lagt fram ett förslag om marginalskattelättnader med avsikt attnärmare utforma finansieringssättet först . Jag vill i detsammanhanget hänvisa bl, a, til! den snabbutredning om bruttoskatter som Jagtalade om. Jagvill alltså bestämt opponera mig mot att det när det gäller utformningen avvåra förslag skulle vara fråga om något bondfångeri. Vi har dessutom, då viförstod att vår välvilja i detta av.seende blev misshanterad i debatten, medbörjan i finansutskottet klart deklarerat vår vilja att ta itu meddiskussionen om den närmare utformningen av finansieringen. Men,som Jag sade imitt inledningsanförande, då hade den stora oredan tydligen redan inträffat,och någon möjlighet till diskussion förelåg inte. Närdet gäller frågan om marginalskattesänkningarna vill Jag upprepa attfolkpartiets förslag har en tyngdpunkt just i de breda inkomstskikten, alltsåinkomster . När jag talar om breda inkomstskiktavser jag naturiigtvis heltid,sarbetande, och Jag utgår ifrån att gör det. Jag är tacksam för ett klarläggande på den punkten, för om detinte är så förstår jag ingenting av vad härvidlag talar om. Låtmig också återkomma till det jag antydde i mitt förra genmäle. från1976års val,då trepartiregeringen tillkom,och fram till tiden för det förslagsom folkpartiregeringen nu har lagt fram handlar det om sänkningaravmarginalskatteprocenten avseendeden statliga skatteskalan på 7, 8 eller 9procentenheter för de lägsta inkomstskikten upp t, o, m, en Fortsattreforme-ring av inkomstskatten, m. m. inkomst på omkring 75 000kr. Därefter är det fråga om höjningar. Jag kan inte förstå att med att kalla detta för västgötaklimax. Jag skulle då vilja betecknaErik inlägg som, något originellt, bondfångeri med västgötaklimax, ERIKWÄRNBERG (s) kort genmäle: medger att jag har rätt i att de stora skattehöjningarnahar skett då hans partiledare var ekonomiminister. De haraccentuerats under den tiden. menar att inte rårför detta, utan att kommunerna var boven i dramat. Men även kommunerna tillhörden offentliga sektorn, och det är kommunerna som sedan åtskilliga år tillbakahar bidragit till att höja skatterna. försökte man aldrig att dela uppdet mellan staten och kommunerna som man nu gör. Det har alltså hela tidenvarit kommunerna som höjt den direkta skatten mest, medan staten har höjt denminst. Attsäga att de borgeriiga 1976 fick överta något slags konkursbo eller att det varså uruselt ställt att man var tvungen att höja skatterna för att rätta till dethela är väl ändå något av en efterkonstruktion. Jaghar roat mig med att se efter hur det förhöll sig under Jämviktsriksdagensdagar, då vi hade lotteridragningar.