prot · G20991 · 1978-12-31 00:00:00 — beslut blir entom formalitet, efiersom i själva verket står för en helt annanuppläggning av den framlida ekonomiska politiken än vad de två övrigaborgerliga partierna i varie fall säger sig göra. Detandra som anförandet visade är följande: Under de senasie åren har vidupprepade tillfällen ställts frågan varför inte , som andra nordiska ocheuropeiska länder, har fåu ett Poujadist- eller Glistrupparti. Svarel harhittills varit alt vi ännu inle har fått någol sådant parti. harPoujadistpartiet kommit lill , men här kallar vi det för moderaiasamlingspartiet. () kortgenmäle: Jag skall göra en kort kommentar till vad . Viinom finansutskottets majoritel har sagt alt man för alt långsiktigt minskabudgetunderskottet bör göra tre saker. Man bör begränsa ulgiftsexpansionen,vidla direkia besparingar och förstärka slatsinkomsterna. Vi har vidare sagtatt man i första hand bör inrikta ansträngningarna på de två förstnämndaåtgärderna och alltså söka undvika all förstärka statsinkomsterna genomskattehöjningar. Jag tror att man framför allt skall inrikta sig på att begränsautgiftsexpansionen. Del finns där en automatik som i särskilt hög grad lederlill stora budgetunderskott Så långt är jag alltså ense med . Mensedan ger en enligt min mening alldeles för generellkarakteristik av olika typer av statsinkomster. Jag tror alltså inte alt manulan vidare kan säga atl en förstärkning av slatsinkomsterna är delsamma somvad han kallar för skaltesatshöjning. Olika skatter harju olika verkningar påarbetsviljan och på skatteunderiagets utveckling. Frånfolkpartiets sida vill vi -och ger oss där sitt stöd - minskamarginalskatterna. Jag tror f ö. alt vi nu är på väg atl få en bred enighei iriksdagen om alt sänka marginalskatterna. Del är då nödvändigl att de sänkningarnafinansieras genom förstärkningar av statsinkomsterna på andra håll, genomskaltehöjningar som inle har de negativa verkningar som belyste. Vi har pekat på höjningar av stämpelskatten. energiskatten ochfordonsskatten och pä inlagande av bilförmånen i basen för arbetsgivaravgiften.Det är elt antal finansieringskällor som bidrar till att förstärkastatsinkomsterna och kompensera det bortfall som de sänkia marginalskatternamedför. På del viset skulle en mycket angelägen skatteomläggning kunnagenomföras ulan alt möjligheterna au finansiera den offenlliga verksamhelenminskade. () kort genmäle: I det utskottsbetänkande somjag varit med om att utforma talas del omatl det behövs finanspolitiska ålgärder, och del är precis vad jag lalat omäven här, . Det sägs faktiskt också att höjningar av skatterkan ha inflaiionistiska verkningar, och det är någonting som jag understrukitPä ingen punkt i replik fanns det nägon ansats lill enverklig analys av om det är möjligt alt genomföra alla de olikaskattesalshöjningar som ni tänkt er utan alt det blir en våldsam inflation. Harmoderaterna suttit med i regeringen? Ja, del har vi gjorl, och det ärförklaringen till atl det underden liden vidiogs olika ålgärder föratt sänkadel statliga skattetrycket Jag upprepar atl när sedan kommunerna - somregeringen inle har någon kommandorält över - höjer skattesatserna, så är delbeklagligl med hänsyn lill de långsiktiga verkningarna av dessa kommunalaskattehöjningar. Attmomsen höjdes är riktigt Del fordrades nämligen - i det akuta krisläge sområdde i samband med alt vi övertog regeringsmakten - olika insatser för atlförsöka rälla lill förhållandena. Delta var inte någon i sig själv önskvärdåtgärd, ulan den var framtvingad av den katastrofala situalion för landetsekonomi som lidigare socialdemokratisk polilik lett till. Moderaternaskulle numera tala bara om sänkia skattesatser. Nej, del är inle riktigt Jaghar t ex. framfört allvarlig krilik mot löntagarfonderna. Jag har sagl atl deulgör ell slort hot mot den svenska ekonomin. Och det är intressant altKjell-Olof lydligen inte fann någon anledning att här försvara påsiäendeiatl löntagarfonderna skulle vara mycket bra i nuvarande läge för att stimulerasvensk ekonomi. Dessulomlalade jag t ex. i mitt anförande om all det behövs bätire kvalitet iutbildningen. Ochjag tror det är mycket betydelsefullt, pä både kort och långsikl, att della sägs ifrån. Även här hade lydligen inte någonkommentar all göra. Sedansäger : Om man nu sänker vissa skattesatser måste deltabetalas, och den moderata politiken är helt besinningslös - del var ett ullrycksom jag skrev upp. Är då , som talat om de sönderbrytandeverkningar de höga skaiterna har, helt besinningslös? Och , somtalar om alt det kommeratl blienskallekollaps-är denne Melallekonomhelt besinningslös? Är förelrädare, med ochAssar och andra, hell besinningslösa? Är de som sitter i SNSkonjunkturräd, och andra, hell besinningslösa? Nej, alt böria lala om atldel är poujadism atl framföra de uppfattningar som jag anförl här ärutomordentligt allvarligt, för det avslöjar en sådan total brist på insikt omde risker och de allvarliga problem som står inför och som bra mångautanför del här huset pekar på men som inte tycks vilja inse. KJELL-OLOFFELDT (s) kort genmäle: Jag vill bara konslaiera all finansutskottets ordförande haren heltannan lolkning av innebörden av utskottets majoritelsbelänkande än StaffanBurenstam . Han menar uppenbariigen atl åtminstone skattesänkningarskall kunna finansieras genom skaltehöjningar. Jag vill bara gratulera herrMundebo till del riksdagsunderlag som han fåll för sin ekonomiska polilik. Dethär lilla meningsutbytet har avslöjat vari del består. Detär inte besinningslöst atl diskuiera våra skatter. Det är i hög grad befogatatt göra det. Men det är besinningslöst all förklara att alla skaller ärinflationsdrivande, välsländsminskande och arbetslöshelsskapande. Del är dennalolala attack på varie finanspolitisk åtgärd somjag kallar besinningslös. Ochdetla visar, vad jag förslär, pä etl nästan desperat behov av politiskprofilering från moderat sida. Sedanskall jag försöka förklara varför vi anser att man i del här lägel bör kunnahöja vissa skaller och få en bällre ekonomisk balans. Vihade en uppgång av likviditeten i svensk ekonomi med 17 96. Delär såviujag vel elt hisloriskl rekord, lår väntas den genomsnittligalikviditetsökningen bli lika stor. Jag läste etl uttalande frän SparbankernasBanks ekonomiska sekretariat, som kallade denna situation ödesmättad, i ochmed alt den klart visade all regering och riksbank myckel snart skulle slå ulanmöjligheler all kontrollera silualionen. Tillslörsia delen finns denna likviditet upplagrad i de svenska företagen. Denfinansiella ställningen i del svenska näringslivel har förbättrats med 30miljarder kronor . Och det svenska näringslivel är i densilualionen alt det är nellolängivare till övriga sektorer, dvs. har sä myckelpengar att del sker en utlåning lill andra. Delär i det lägel befogat att föreslå ålgärder som begränsar likvidiletsökningenoch drar in pengar finansielll lill statskassan, eftersom åtgärderna kommer altbromsa de tendenser lill inflalionsöverslag som kan komma näsla år. Men deförslag som vi lagl fram nu kommer inte alt räcka lill, ulan vi tror altfinanspoliliken måsle aktiveras ytteriigare om konjunkturuppgången fortsätteroch inför det inflationstryck som redan finns i ekonomin. Alti en sektor som uppenbarligen är etl hot mot stabiliteten - inte på grundav dess egna åtgärder ulan på grund av Mundebos finanspolitik - vara tvungenalt la lillbaka en del av de pengar som man i alltför generösa ochokontrollerade former delat ut lycker vi är precis förenligt medmålsällningen slörre ekonomisk balans. Och del är också förenligt medmålsättningen att förbättra investeringarna, därför au - jag måste upprepadella-del största hotet mot investeringsviljan och investeringsulvecklingen ären ny okontrollerad pris- och koslnadsinflation i . () kort genmäle: Lät mig läsa upp exakt vad finansutskottet har all säga i del stycke somjag framför allt uppehållit mig vid i mitt anförande. Så här skriver utskottets majoritet: "Som påpekas i finansplanen skulle fortsattaskallehöj ningar kunna ytterligare driva upp löneökningar och priser. En sådan utveckling leder då också till slörre statsutgifter i form av höjda löner för statsanställda, uppräkning av pensioner m. m. Det är därför angeläget atl inrikta ansträngningarna pä alt äsiadkomma direkta besparingar ." Jaghar citerat detla för alt visa atl jag inle på någol sätt har svårigheter attslälla mig bakom den texten i finansutskottets betänkande. Och jag har gjortuttalanden här för alt klargöra precis hur vi länker och resonerar. Det ärbetydelsefullt atl detta görs därför atl det höga skattetryck som vi nu har ochsom socialdemokralerna vill höja är asocialt - asocialt därför alt detuppmuntrar svenska folket i alllför hög grad lill asociala försök att kringgådetta skattetryck, asocialt därför all del håller på att rycka undan grundenför del svenska välständssamhället genom att så försvaga de välständsbildandekrafterna. Kjell-OlofFeldt hade ingen kommentar till det stora hot mot invesieringar och utvecklingi som löntagarfonderna innebär - della alt en föreiagare har alt räknamed alt om man satsar sina pengar och det går dåligt, då har man förloratpengarna och banken tar över, och går det bra, då förlorar man pengarna därföralt det centrala fackei lar över. Jag förstår inte alt inteinser att detta är ett hot som är mycket allvarligt närdet gäller all fäfart pä svensk ekonomi och fä till slånd investeringar pä nytt. Sedanlalade om delta med likviditet, och det ärju väldigt invecklatalltihop. Lätmig bara göra den enkla kommentaren: Om är oroadöver likviditeten, varför då inte gä pä min linje att föreslå verkligabesparingar? Det stramar i så fall också åt. Kjell-OlofFeldt talar om ökade skatter. Men det drar antagligen inte in någon likviditetulan skapar i stället en kris i pä de vägar som jag försökt beskriva.Och tro inte alt svenska folkel inle skulle märka skattesalshöjningar ulanbara uppfatta all man drar in likviditet Det är i stället som en professor ifinansrätl i skrev i : "Det finns inle,kan inle finnas och kommer därför aldrig alt finnas skatter som inte i sislahand drabbar de enskilda människorna." Och det gör också den långa listapå skattehöjningar som socialdemokralerna här föreslagit. Dennaprofessor talar också om promsen och säger all "ju närmare produktionen enskall ligger, desto mer stör den produkiionen och desto skadligare ärden". Del kanske är sådanl som ändå borde något reflektera överi stället för att vara så ilsken av sig. (vpk): Det är asocialt med skatter, säger . Den inställningenbetyder all del är asocialt också med barnbidrag och med alla andra saker somfinansieras med skatter. Jag tror att del är viktigt att påpeka den följdsatsenlill vad har sagl här för au svenska folkel pä etlriktigt sätt skall kunna värdera moderalernas inställning. Finansutskottetavvisar vpk:s förslag i den ekonomiska politiken med atl de huvudsakligen är av"principiell och långsiktig art". Principer och långsiktig polilikhör lydligen inle hemma i . Vpk:s förslag sägs inte gesärskilt mycket vägledning för hur den ekonomiska politiken i praktiken börutformas . Jag återkommer till det påståendet, som är falskt. Menlät mig först la upp frågan om principer och långsiklig politik. Framför alllunder den borgerliga samlingsregeringen har ju siatens inhopp i det ekonomiskalivet ökat på etl säll som är helt fantastiskt. Och detla har inle bara skettgenom atl miljarder och åter miljarder kronor östs ut i gåvor och subventionerlill privalkapitalisliska förelag. Det har också skett genom atl staten hartagit över belydande delar av svensk indusiri. Del gäller framför allt varven,järn- och stålindustrin, textil- och beklädnadsindustrin. Redan förut var detju så atl större delen av den statligt ägda industrin här i kommit istatlig ägo genom beslut under borgeriiga regeringar. Den tendensen har ännumera förstärkts under den borgerliga samlingsregeringen. Detär inte så konstigt om en s. k. liberal regering får litet kalla fötter av alltdella statsingripande i näringslivet och alll delta statliga ägande inomindustrin. Del strider ju mol den borgerliga myten om del privata näringslivetsvälsignelser. De borgeriiga partierna och folkpartiregeringen vill nu gärnakomma tillbaka till del drömda land där det kapitalistiska näringslivet skötersig självt. Detär därför rätt logiskt alt perspektivet är så begränsat både i regeringensfinansplan och i finansutskottets belänkande. Man vill pä del hållet helstbegränsa statsmakternas aktivitet på det ekonomiska området lill kortsiktigkonjunkturpolitik. Mera förvånande är det, herr talman, att även socialdemokraternaförefaller atl resonera pä samma sätt. Viddel här laget borde del emellertid vara klart för alla som använder sina ögonatl se med och sina öron att höra med atl de senaste årens ekonomiska kris inlebara är en vanlig konjunkturkris, som läll gär över . Ännu mindrekan man skylla den stora arbetslösheten och inflationen i de kapitalistiskastaterna på olika tillfälliga företeelser utanför själva det ekonomiskasystemet, som oljeprisstegringen, dåliga skördar, dåliga regeringar osv. -även om del förvisso finns länder med dåliga regeringar. Grundorsakernalill krisen ligger i stället i kapitalismens ekonomiska syslem, i den alltmerskärpta motsättningen mellan produklivkrafternas utveckling och dekapitalistiska egendomsförhållandena. Och del handlar inte bara om enkonjunkturkris som går över , inle bara om en tillfällig vågdal ide vågrörelser som utmärker kapitalismens utveckling. Det handlar också om meralångsiktiga krisföreteelser, som kommer att bestå även om vi och1980 i detla land får en s. k. konjunklumppgång. Arbetslösheten, inflationen,de stora internationella truslernas växande betydelse, kapitalets ökadekoncentration inom och ulom landet, den delvisa 4 protokoll 1978/79:91-92 förändringen av deninternationella arbetsfördelningen, den ökande spekulationen, de långsiktigaförändringarna i näringsstrukturen-det är företeelser som vi får dras med underen rad år tills vi på ett grundläggande säll lyckats förändra både nationelloch internationell ekonomi. Detär därför kortsynt och felaktigt atl tro att man kan begränsa den ekonomiskapolitiken lill kortsiktig konjunkiurpolitik. en riktig politik somangriper de långsiktiga företeelserna kan man heller inte lösa dagens problem.Och dagens brännande frågor måste å andra sidan få en sådan lösning sombefrämjar kampen mol de djupare orsakerna lill krisen. Detprogram som kommunisterna lagl fram innebär just en sådankombination. Det lar upp de långsikliga kraven pä alternativ produktion, dvs.en produktion styrd av samhällets och människornas behov, pä allas rätt tilletl meningsfullt arbele, på planering av ekonomin, på överförande av viktigadelar av svenskt näringsliv i samhällels ägo under demokratisk kontroll, pålöntagarmakl på arbetsplatserna, osv. Somled i genomförandet av dessa långsiktiga krav visar programmet också på vad sommäste göras och . Underde närmasle tolv månaderna måsle det enligl vär mening skapas 100 000 nya jobb.Det är bara börian av kampen mot den stora arbetslösheten. Vi har konkret visathur della kan ske. Vikräver etl bosladsbyggnadsprogram som omfattar 75 000 nya och 25 000 saneradelägenheter. Det ger ell tillskott av 15 000 årsarbeten inom byggnadsbranschenoch materialindustrin. Vi kräver atl 75 000 barnstuge- och fritidshemsplatserskall byggas. Det ger elt tillskott av 12 000 byggnads- och produktionsarbeten.Vi räknar dessutom med 10 000 nya jobb för personal vid dessa barnstugor ochfritidshem. Då ingår i beräkningarna atl vi vill ha en ökad personaltäthet,alllsä mera personal per anlal barn. Det ger vid de nuvarande barnstugornayllerligare 8 000 nya jobb. Ensådan ökad personaltäthet är nödvändig ocksä inom sjukvärden och inomäldreomsorgen - där slits personalen f n. utomordentligt hårt Vi beräknar därunder etl år sammanlagt 11 000 nya jobb. Vikräver en kraftig uibyggnad av kollektivtrafiken. Det gäller både glesbygd ochstadsområden. Man måste förbättra kommunikationerna för befolkningen iglesbygden. Om man skall kunna göra någol radikalt för att stoppa förgiftningenav barnen i städerna med bly och andra gifter måste kollektivtrafikenförbättras. Pä olika områden inom kollektivtrafiken - det gäller förare, service,produktion av fordon och anläggningsarbeten -beräknar vi 10 000 nya jobb. Produklionav energi från alternativa källor - sol, vind, jord osv. - måste äntligen kommai gäng på allvar. Myckel mera kan ocksä göras i fräga om energibesparandeålgärder. Vi anser ocksä att mera bör satsas på arbelen som återställerförstörd miljö. Del gäller såväl hav, sjöar och skogar som stadsmiljö. Underbägge dessa poster beräknar vi 9 000 nya arbetstillfällen. Vikräver statliga län och bidrag till landstingen och kommunerna, så atl de kan tidigareläggaangelägna investeringar och anordna speciella ungdomsarbeten. Alla ungdomarmåste enligt vår mening garanteras arbete, praktik eller utbildning. Det ger 15000 nya arbetstillfällen. Vpkär motståndare lill nedläggningen av stora delar av varven, av verksamheleninom gruv- och stålbranschen, av textil- och beklädnadsindustrin. Vi kräverinsalser för att inom dessa branscher bevara 10 000 jobb, som regeringen ochriksdagsmajoriielen vill lägga ner. Vadjag nu räknal upp är ingen önskelista. Det är krav som ingår i en bestämdpolitik. Självfallet kostar genomförandel av delta program pengar. Men demänniskor som är arbetslösa måste ju ändå äta och leva. De mäste ha inkomster.Är del dä inle från alla synpunkter bällre att de får bidra till samhälletsutveckling genom nyttiga och produktiva insatser? De kortsiktigastatsutgifterna för vårt program har beräknats till mellan sju och niomiljarder kronor, vilket är mindre än vad det privaia näringslivel underdesenasie åren fält i statliga bidrag och subventioner per är. Ochsett från samhällsekonomisk synpunkt är del ett program som "lönarsig". Del ger nytligheter till samhället. Det botar brister som bliralltmera kännbara: bristen på bostäder till rimliga hyror, bristen pådaghemsplalser, bristerna i miljön, bristerna i den kollektiva trafiken. Detverkligt dyrbara och slösaktiga för elt samhälle är att ha arbetslöshet Detär dessutom en skam för elt samhälle all människor tvingas gå arbetslösa. Taexempelvis den stora ungdomsarbetslösheten . Vi böriar nu få förhållandensom påminner om 1930-talets, när ungdomar tvingades gå ulan arbete år efter är.100 000 ungdomar har ställts ulanför den ordinarie produktionen, hälften avdem är hell arbetslösa. Hur kan vi sitta här i landels högsta beslutandeförsamling och tillåta sådana förhållanden? Tycker kanske riksdagsmajoriielendel här är bra? Eller vel ni bara inle hur man skall bära sig åt för att skapaett samhälle utan massarbetslöshet? Om regeringen inte vel del tyckerjag denskall avgå . Detär helt klart efter den här genomgången att tvärtemot vad finansutskottetpåslår har vpk lagt fram en rad förslag som i allra högsta grad har atl göramed den ekonomiska politiken . Hur skall nu finansutskoltel kunnanedvärdera dessa och säga nej? Jo, man säger atl det är olämpligt med enkraftig expansion. Nuhör bara en del av våra förslag lill det kommunala omrädel, men jag skall ändåta upp finansutskottets argument till granskning. Ökning inom den privatasektorn har finansutskottet ingenting emot. Tvärtom är detla vad man vill uppnåmed den ekonomiska politiken. Men pä det kommunala området och, såvitt jag harförstält texten rätt, även på det statliga området vill man hålla igen. Därvill man ha nedskärningar. Detär ett förlegat och reaktionärt tänkesätt som ligger bakom dessa politiskabedömningar. De borgeriiga partierna och regeringen satsar på vad de kallar en"exporlledd tillväxt". Samma linje går ju igen även i den senasielångtidsutredningens huvudalternativ. Men denna ekonomiska polilik löser intekrisens motsättningar och problem. Den upprepar dem endasi och sannolikt på eltskärpt sätl. Mankan, enligt min mening, inle lösa frågorna, om man fortsätter alt betraktauppdelningen i privat, statlig och sektor som det avgörande och sältaden privaia sektorn först. Del avgörande mäste ju i stället vara vilka varoroch tjänsier som samhällel och människorna har behov av. Mankan inle salsa pä vilken produktion som helsl bara för all den ger profil. Nutillverkas många skadliga och onyttiga produkier, och del hjälper inlemänniskorna. Del ökade kärnkraftsberoendet ingår i elt system som innebärfortsatt bortralionalisering och utslagning av människor. Storbolagensvinstbegär bör inte längre fä styra industrin och samhällsutvecklingen.Rovdriften pä energi- och naturtillgångar, förgiftningen av luft och vallenmåste fä elt slut Vikräver alt flyltlasspolitiken stoppas och alt,investeringarna och jobben slyrsdil där människorna bor. En ny näringspolitik bör finansieras med samhällsfonder,till vilka avsätts av vinsler och storaförmögenheter. Vi kräver en industripolitik som frigör från demultinationella bolagens strupgrepp och säkrar nationellt oberoende,Produkiionen måsle svara mot människornas behov. Vi kräver en alternativ ochsamhällsnytlig produklion. Manmåsle alltså få bort det gamla kapitalistiska sättet att tänka, där profitenför avgöra alla bedömningar av ekonomiska frågor. Del avgörande kan inte varaatl få en tillväxt lill varie pris, oavsett om tillväxten beslår av bilolyckor,ökat antal trafikoffer och mera skrot. Vi måsle länka mer pä innehåll ochkvalitet i produktionen. Alt vänta det av folkpartiregeringen är säkerligen atlvänla för mycket, men samma tanklösa formuleringar finns också i densocialdemokraliska reservationen 1 lill finansutskottets betänkande. Man talardär om hur vikligl det är "all kraftigt öka stimulansen avindustriinvesteringarna", men man säger inle elt ord om vilkainvesieringar det skall vara och vilken produktion man vill fä fram. Ielt av de senaste numren av skriver man: "Allernalivproduktion - nu måste vi ta debatten på allvar." I vpk instämmer vi hell idetla. Alternativ produktion fär inle bara bli elt slagord. Om skallöverieva som industrination måste vi få en ny inriktning av produkiionen. Detär de stora problemen vi måste diskuiera. Och dä kan man inle resonera på delföråldrade sätt som både de borgeriiga och socialdemokralerna gör i de textersom här är under debatt Kampenför arbele är den viktigaste frågan för folkels flertal i dagens . Hurdenna kamp utfaller avgör i mycket hög grad ifall de breda folklagrenspositioner i samhället skall flyttas fram eller tryckas tillbaka. Del råderinget ivivel om alt folkets stora flertal såväl ekonomiskl, socialt sompolitiskt har tappat positioner under den ekonomiska krisen. De storakapitalägarna har i molsvarande mån vunnit positioner, och detla har delvisredan illustrerats under den här debatten. Menjag vill nämna ytterligare två uppgifter frän olika fäll som bekräftar detta.En LO-medlem med genomsnittslön, dvs. om, året, fick sin köpkraftförsämrad med mellan 2 och 2,5 96 . minskade köpkraften mellan2,5 och . Siffrorna torde ligga i underkant Man kommer troligen sanningennärmasl om man säger all LO:s och TCO:s medlemmar föriorade en månadslön undervart och etl av , på länge dä hade en borgeriigregering. Destora kapitalägarna och förmögenhelsägarna har däremoi vunnit på utvecklingen.Och storfinansen har vunnit mest Del var en tendens som böriade redan under densocialdemokraliska regimen och som framträder alltmera. uppgick de 200största företagens omsättning till . Den s. k.bruttonationalprodukten var det årel , alltså någol större.Men hade omsättningen hos de 200 största förelagen här i landet blivitstörre än bruttonationalprodukten, eller 383 miljarder jämfört med 352miljarder. Även om dessa siffror mäter olika saker ger jämförelsen en bild avstorföretagens växande dominans och den allt starkare koncentrationen avkapital och makt i det svenska näringslivet. Denekonomiska polilik som de borgerliga partierna vill all skall förainnebär en fortsättning pä dessa tendenser. Inle heller den socialdemokratiskapolitiken bryter med idén om samverkan med monopolen och storfinansen.