prot · G2096 · 1978-12-31 00:00:00 — Där är det kanske också mestintressant för de enskilda människorna an se hur uppdragen är fördelade bland depolitiker som de har närmast sig. Depolitiskt förtroendevaldas arbetsvillkor m. m. Depolitiskt förtroendevaldas arbetsvillkor m. m. resonemang har lett fram lill att utskottet föreslår riksdagenatl avslå motionerna. Utskottet har pekat på den vitala betydelsen avdiskussion och fäst uppmärksamheten pä politikernas arbetsvillkor samtredovisat vilka åtgärder som är vidtagna. Vi är beredda att gå vidare idiskussionen. Med detta ber jag alt fåyrka bifall till utskottets hemställan. ESSEPETERSSON (fp) kort genmäle: säger atl del inle finns någon skillnad mellan å enasidan utskottets skrivning och ä andra sidan det särskilda yttrandet. Men altdel finns en skillnad märker , om han vill läsa innantill. I delresonemang från utskottets sida som jag redovisade är man positiv i mångaordvändningar men kommer lill slutsatsen att vi har utredningar som är antingengenomförda eller pågår och atl vi dessutom har den nya kommunallagen, som - detskall i rättvisans namn erkännas - ger möjlighet till större flexibilitet.Därför skulle vi i del här läget inle ha behov av någon översyn. särskilda yttrandet tar jag upp olika delar i motionerna och synpunkter somrör just de förtroendevaldas situation och de politiska tjänstemännensarbetsvillkor. Jag anser att del behövs en samlad översyn av hela problematiken.Där är del således väsentliga skillnader. Närdel gäller mångsyssleriet som sådant är det inte en diskussion om vad som ärmångsyssleri som är huvudsaken, utan atl man - vilket också framgick både avmitt anförande och av det särskilda yttrandet - får en kartläggning av det förall ge medborgarna möjligheier att la ställning till problemet. Det positivamed diskussionen om mångsyssleri är alt man har fått i gång en allmän debattoch atl del har skett en viss självsanering på områdei. () kortgenmäle: Av anförande blir slutsatsen atl det särskildayttrandet egentligen borde ha varil en reservation. Jag sade tidigare atlutskottet är enigt. Jag tolkar det nämligen som att man har godtagit utskottetsredovisningar, trots del som sägs i det särskilda yttrandet om att del hadevaril bättre om utskottet varil berett alt medverka till en samlad översyn avproblemkomplexet. Vadär det som finns med i det särskilda yttrandet? Jo, det är frågan om deheliidsengagerade politikernas ställning. Jag nämnde tidigare alt den diskuterasinom . Jag vill tillägga all del kanske intebara är de heliidsengagerade politikerna som har en särställning. Jag kan pekapå en grupp som måhända har en sämre ställning, nämligen de olika förtroendemänsom är dellidsengagerade. Kommunerna har inle möjlighet althellidsengagera förtroendemän på alla ledande poster. Därför finns del rader avdeltidsengagemang där problemaliken kanske är än större. Det andra problemet somlas upp i del särskilda yttrandet är mångsyssle- Min fråga är: Hurskall man kunna kartlägga det när man inte vet vad del egentligen är? Det blevju slutsatsen av senaste inlägg. ESSEPETERSSON (fp) kort genmäle: Karlläggningen är lill för all få en bild av den uppdragskon-cenlraiionsom är rådande. Sedan får man dra slutsatserna av det. Del var inte så all manendast skulle redovisa dem som någon till äventyrs ansåg vara mångsysslare,utan del skulle vara en förteckning över och kartläggning av allaförtroendevalda för alt man skulle få en bild av läget som bakgrund förställningstaganden. Del är positivt om man ändå framöver kan komma fram lill ensådan här bredare översyn av den situation som de politiska förtroendemännen,och likaså de politiska tjänstemännen, befinner sig i. Påen punkt vill jag ge rätt. Del är inte bara fråga om heliidsengageradepolitiker och tjänstemän, utan problemet är lika stort för halv- ochdellidsengagerade politiker och ijäntemän. Där finns ytteriigare en uppgift attta med i utredningen. Nog finns det att göra om bara viljan finns. Depolitiskt förtroendevaldas arbetsvillkor m. m. PERGAHRTON (fp): Att bli pensionär innebär inte bara atl få en hel del förmåner utanockså att mista en hel del rättigheter, på arbetsmarknaden, inom socialförsäkringarnaoch på flera andra håll. Det är ingen hemlighet att det på många ställen inomdel fria organisationslivel och näringslivet finns siadgemässiga eller mindreformella regler om åldersgränser uppåt, som gör alt man med mer eller mindrekraftiga medel ser lill all den stora grupp människor som de äldre i samhällelutgör saknar varje möjlighet till representativ medverkan i politik ochsamhällsarbete. Alla vet detta. De flesta är medlemmar i organisationer som hareller har haft den typen av regler. Ändå verkar det som om utskoltsmajoritetenöver huvud laget inte vill se del här problemet. Utskoltsmajoriteten blandarbort problematiken i en suddig skrivning om alt nomineringsarbetet är någontingsom partierna själva skall besluta om. Det är givet all partierna själva skallbesluta om del, men problemet gäller ju inle bara politiska partier - detgäller stora delar av samhället. Om det är på det sätiei att människor över 65eller formellt eller informellt över huvud laget inte får vara med är detväl då en lika angelägen riksdagsuppgift atl på något sätt reagera som om delvar fråga om kvinnor eller människor av en viss ras eller religion somdiskriminerades. Jaghar inle här begärt något mera formellt ställningstagande i form avlagstiftning e. d. Jag har begärt en kartläggning. En sådan tror jag hade varitav intresse för alla. Och jag har framför allt begärt en meningsyttring. I detsärskilda yttrandet finns ett klart ställningstagande. Del kunde i varje fallha funnits en utskoitsskrivning från majoriteten om all man inte gillar dentypen av formella regler som utesluter 70-åringar från kommunala förtroendeuppdragför att ta elt exempel som är ganska vanligt. Jagvill fråga utskolismajoriieten: Tycker ni att det är riktigt om man generelltutestänger en miljon människor frän kommunalpolitisk represen- Depolitiskt förtroendevaldas arbetsvillkor m. m. lation, för att ta ettexempel, eller kan ni här från talarstolen kosta på er ett principuttalande,att alla samhällsgrupper som har uppnån myndighetsåldern självfallet skall hamöjligheter att vara representerade i organisationsväsendet, i styrelser och ibeslutande församlingar? Under delta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. BENGTKINDBOM (c) kort genmäle: Någon ulskousminoritel finns del inte, men, som jag sade förut, del särskildayttrandet av kanske betraktas som en reservation. Men det är detinte. Jagvill bara påpeka en sak: Del finns ingen regel som generellt utestänger70-åringar från förtroendeuppdrag. En sådan gräns finns i vissa speciallagstiftningar,och då är del dem man får väcka förslag om att ändra i varje särskilt fall.Sådana förslag får då bedömas i det sammanhanget. Någon generell regel - delvill jag understryka - finns inte som uteslänger 70-åringar. Återigen:Det som är del väsentliga i den representativa demokratin i det här landet ärju partiernas ställning, och här återkommer vi alltså till partiernas internaöverväganden i dessa sammanhang. PERGAHRTON (fp) kort genmäle: Jag noterar med intresse men kanske med än större beklämning frånvaroni yttrande av ett principiellt ställningstagande motåldersgränser, om det så är partier eller fria organisationer som tillämpargenerella gränser, generella fallbilor, där alla skall lämna sitt uppdrag viden viss biologisk ålder. Jag efteriyser från någon av ulskotlsma-joriteiensrepresentanter ett ställningslagande, för i det här fallet krävs ingen formellreservation. Det ärju inle fråga om elt yrkande om lagstiftning e. d., utan detgäller precis den typ av ställningstagande som man kan framföra i elt särskiltyttrande, nämligen att man principiellt ogillar sådana åldersgränser. Det harinte utskoltsmajoriteten kunnat skriva under på. Omdetta verkligen är utskottsmajoriieiens mening är del myckel intressant för enmiljon människor - eller vi kanske skall tänka oss samtligapensionärer, dvs. 1,5 miljoner människor - alt representanter föralla partierna utom tycker att det är rikligt alt man iorganisationsväsendel eller i det politiska arbetet generellt säger atl dessamänniskor inte får lov atl vara med. Om det förhåller sig på del sättet trorjag an dessa människor är myckel intresserade av alt få höra det klart utsägas. Mångsyssleriets problem är inte okända för ledamöter. Densom sitter i sitter också i ett eller två utskott, en eller flerautredningar och kommittéer, en eller flera statliga styrelser, liksom den som sitter i landstingeller kommunfullmäktige också sitter i en nämnd eller fler. Elt tyngre uppdragger många fler små. Därför är det svårt alt klara av all sitta ikommunfullmäktige, landsting och riksdag . Möjligheternaalt uppleva verklighetens problem på samma sätt som andra människor ärbegränsade för politiker. Del kan inle annat än påverka beslutens innehåll. Detär omöjligt atl helt föreställa sig den verklighet som finns bakom beslutsunderiagelstjocka luntor. Ingen PM kan registrera allt. Elt tydligt exempel på det är vadsom hände när sambeskatlningen avskaffades och särbeskattningen infördes förall kvinnor skulle kunna gå ut på arbetsmarknaden. Ingen politiker hade i detlägel förutsett det enorma intresset för förvärvsarbete bland småbarnsmammorna,och därför hade man inle heller mött upp med någon daghemsutbyggnad. Planen pådaghemsutbyggnad kom först , då katastrofen redan var ett faktum. Kritikenmot mångsyssleriet växer sig allt starkare utanför politiken. Press, radio, TVoch ulomparlamentariska grupper har ägnat många ambitiösa limmar ät attåstadkomma sammanställningar över maktkoncentrationen i politiken. Därför voredet angelägel atl få fram en offenllig redovisning av politikers uppdrag föratt möta den opinion som finns. Detta är viktigt, eftersom mångsysslerietbidrar till misstroende mot det politiska systemet som sådant. Mänga politikerhar tagit kritiken på allvar och dragit ner på antalet uppdrag. sitt landsmöte till sina medlemmar givit rekommendationen altriksdagsuppdrag inte bör förenas med tyngre kommunala uppdrag. Men alltjämt ärmångsyssleriet ett problem för de grupper, framför allt kvinnorna, som inte harde praktiska förutsättningarna att ställa upp på politikens villkor, förväljarna, som inte kan få information om vilka uppdrag de förtroendevaldapolitikerna har, och för politikerna, som får sämre möjligheter till insyn ibyråkratin. Enoffentlig redovisning skulle underlätta för väljarna att avgöra de olikalojaliteterna hos de olika politikerna. Det är också en självklar rättighet förvåra väljare att få veta vad deras förtroendevalda gör. I de flesta fall äruppgifterna om olika uppdrag betydligt väsentligare än den uppgift om titel somfinns efter namnet på valsedeln. Titeln är ju en reminiscens frånden lid då politikern i sig inte var politiskt aktiv. Jag skulle vilja frågaBengt Kindbom varför han inte vill se till, alt väljarna får vela vilka uppdragvi politiker har. Precisinnan jag skulle gå upp här i talarstolen, hert talman, tittade jag noggrant ide betänkanden som vi har att behandla . Bland dem finnskonstitutionsutskottets betänkande nr 5. Det är väl inget särskilt med detbetänkandet, men det har varil på remiss till . Den somhar svarat från Svenska kommunförbundets sida är , och den som harundertecknat betänkande är också . Jag tycker det är ett ypperiigt exempel påmångsyssleriets avigsidor. Depolitiskt förtroendevaldas arbetsvillkor m. m. 1 detta anförande instämdeKarin Ahriand (fp). 8 protokoll 1978/79:1-7 Depolitiskt förtroendevaldas arbetsvillkor m. m. När det gäller frågan om åldersgränser vill jag än en gång slå fast,all vi inte har några generella regler på den punkten. Det finns heller ingauttalanden från utskottet om alt man slår bakom några åldersgränser. Här är delfråga om en fri nominering lill den del som partierna har all göra den. Speciallagstiftningenpekade jag på tidigare. BonnieBernsiröm lar upp frågan om att del kan skapa ett misstroende gentemotpolitikerna atl de inte vill redovisa hur uppdragen är fördelade. Jag villfråga : Bygger hon det uttalandel pä alt folkpartielsrekommendation inte har gett den effekt som avsågs? Någonting ål del hålletmåste del väl ändå vara eftersom ständigt återkommer till delta.LJtskollsmajoriteten i övrigt har ju hänvisat till partiernas nomineringsarbete. Denoffentliga redovisningen finns i princip . Jag sade atl del är allraviktigast atl den finns pä det kommunala planet eftersom människorna uppleveratl det är där politikerna och beslutsfattarna finns närmast dem. Jagkan för min del inle förstå att uppgifter om de olika uppdragen är detväsentligaste. Det måste vara uppgifter om uppdragens art som är det väsentliganär man talar om koncentration. Avvägningarna här kommer att bli svåra altgöra, och jag noterar att inle heller i är har gett någondefinition på vad hon menar med mångsyssleri. När man tittar på betänkandet så kan man konstatera attdet är en väldig förenkling avproblematiken att säga att del är som skriver brev till . Härrör det ju sig om två institutioner. Detfinns ett uttalande från lidigare somjag vill ta fasta på,nämligen att det kan finnas ett behov av samordning och samverkan på olikanivåer. Då vore det intressant att höra hur ser på detta. Ärdet olika uppfattningar inom eller har man samma uppfattning? Ärdet betydelsefullt alt det finns en viss samordning, vilket del fanns i det härutpekade fallet, eller är det oväsentligt? För atl förklara delta med misstroende: jag har personligen stött pååtskilliga människor som uttalar sitt misstroende för en politiker som haralltför många uppdrag. Det är ett befogat misstroende. Om man har dubblalojaliteter kan man inle kritisera olika instanser. Folkpartietsrekommendation har fallit ul tämligen väl. Däremot är det väl egentligenviktigare atl antar en sådan här rekommendation. är nämligendel värsta mångsysslarpartiet enligt den undersökning FPU gjorde om mångsysslerieti . Det parti som talar om decentralisering haralltså de flesta maktsamlarna inom sitt parti. BengtKindbom försöker smila undan och vill inte förklara varför han inte vill lämnauppgift till väljarna om vilka uppdrag olika politiker har. Jag tycker del ärtämligen väsentligt att som väljare få veta om en riksdagsledamot sitter ilandsting och kommunfullmäktige . gör sig lill tolk förmänniskor ute i kommunerna och tror all de inte tycker all detta är Men jag troratt varenda människa i det här landet vill veta vilka förutsättningar deförtroendevalda har att fullgöra sina uppdrag. Jag tror inte respekten ökar förpolitiken om en riksdagsledamot som sitter i kommunfullmäktige aldrig hinnervara närvarande vid sammanträdena i kommunen. BENGTKINDBOM (c): Jag har aldrig motsatt mig sådana redovisningar, och jag vill påpekaatl vi från utskottet skrivit atl sådana redovisningar finns. Jag har baraunderstrukit vilken del jag anser vara den väsentliga, nämligen beträffande denkommunala sektorn. Men det ärju ingenting som hindrar alt man tittar i fleraredovisningar och gör sammanställningar. Jagnoterar all resonerar som om del skulle föreligga deladeuppfattningar i det utskottsbetänkande vi behandlar. Så är inte fallet. Det ärett enigt utskoiisförslag, och sedan finns vissa frågor utvecklade i ettsärskilt yttrande. första delen av sin replik hänvisade till enFPU-undersökning. Jag vill bara säga att var den behäftad med samma brister ochavsaknad av källkritik som den FPU-undersökning som gjordes i undervåren är den inte mycket värd. Är det den typen av redovisningar vi skall ha iframliden tror jag inte alt de ger vare sig allmänhet eller väljare någon somhelst vägledning. Depolitiskt förtroendevaldas arbetsvillkor m. m. BONNIEBERNSTRÖM (fp): Jag tror all vi kan komma till rätta med de många ovederhäftigaundersökningar som görs om vi ser till att information om de olika uppdrag vihar som politiker verkligen kommer fram till väljarna. Förvisso finns det olikaoffentliga redovisningar. Men vill ju inte se till att väljarnafår sådana redovisningar i sin hand - del är det som är del intressanta i dettasammanhang. Han vill sitta och tjuvhålla på informationen. Dessutom är det inte ointressant att brev till , även om det rör sig om två olika institutioner. Vadär det för mening med remissförfarande och decentralisering av beslut om det ärsamma människor som skall sitta i de olika institutionerna och skriva brev tillsig själva? Då får vi ju inte något åsiktsutbyte! i Vänndö(m): Jag har tidigare i en annan debatt anslutit mig lill Per i hansarbete för jämställdhet för de äldre. Jag vill gärna göra det också föratt markera alt detta är en viktig fråga icke bara för . Menjag känner mig en smula konfunderad över att det nederst på s. 7 och överst på s. 8 i utskoiisbeiänkandet talas om "jämställdhet ochlikaberätti gande - oberoende av biologisk ålder". Jag vet inte om det står så i Per motion eller omdet är utskottets formulering. Vad som menas måste väl ändå vara"oberoende av kronologisk ålder". Fyraårigamandatperioder m. m. Vi vet att den biologiska åldern är myckel olikahos människor av samma kronologiska ålder. Skall man våga säga något isakfrågan, så skulle det vara att människorna här i landet harenmycket lägre biologisk ålder vid en och samma kronologiska ålder än vad detidigare hade och därför rimligtvis längre duger både till arbeta och lill attdelta i politiskt arbete och väljas lill förtroendeposter. Överiäggningenvar härmed slutad. §13 Fyraåriga mandatperioder m. m. betänkande 1978/79:3 med anledning av motioner omfyraåriga mandatperioder m. m. "Den treåriga mandatperioden är för kort. På denna lid hinner maninte med sitt arbete och det gäller såväl i opposition som i majoritetsställning." "Mandatperioderna ärför korta ." "Treår är för kort för en ny regering att sälla sig in i arbetet och del lar tidoch kraft aU vrida om politiken." Dehär tre citaten kommer från en enkät om mandatperiodens längd och dengemensamma valdagen. Enkäten har gjorts av Landslingens , och de treciterade är alla ledamöter av : , , StenAndersson. Men det var inle bara de som svarade så här. Man hade frågatsammanlagt 22 politiker frän samtliga partier och alla med stark förankring isina partier. Av dessa 22 var det bara 2 som ansåg alt det är bra som det är fn. Del var två . Svaren var fullständigtentydiga, oavsell om man frågade socialdemokraterna eller någon frånregeringspartierna. När jag läste enkäten blev jag nästan uttråkad, därför attsamstämmigheten var så total. BonnieBernström och jag har i vår motion 643 yrkat att skall begära förslagtill grundlagsändring så alt fyraåriga mandatperioder för kaninföras. Jag skall inle trötta kammaren med en längre utläggning om varför vivill ha det så. Det är tydligen helt onödigt, eftersom alla partiers företrädaretycks hålla med oss. Konstitutionsutskottetdäremot har - som vanligt, skulle jag vilja säga -hänvisat till alt frågan ärunder utredning, och del ärju bra. Vi har för vana i det här landet att inteinföra någon ny reform utan att ha utrett varje fråga grundligt först. skallvi såsom omväxling utreda hur vi skall bära oss ål för alt återgå till eltlidigare system eller åtminstone något som liknar det. Del är kanskenödvändigt. Men mandattiderna är korta, herr talman, och utredningar brukarvara långa, och då tyckerjag alt utskottet åtminstone kunde ha gjortelt uttalande som givit en antydan om utskottets uppfattning i sakfrågan. Dethade säkert varit roligt också för kommittén atl få veta att den inte utrederdel här bara för utredandets egen skull utan därför atl det faktiskt är enallmän önskan hos de flesta alt föriänga mandatperiod. Då kanskeutredningen inte behöver hålla på så . Vihar i vår molion också tagit upp problemen med en gemensam valdag förkommunalval och riksdagsval. Vi anser alt intresset för kommun- ochlandstingsfrågor skulle öka, om de valen hölls vid ett annat tillfålle änriksdagsvalen. De kommunala frågorna försvinner ofta i denrikspoli-iiskadebatten,vilket vi tycker aren fara för den kommunala demokratin.Två tredjedelar av den offentliga sektorn ligger på landsting och kommuner, ochdärför är det viktigt att de frågorna får en framträdande plats också ivalrörelserna. Det vet de flesta som sysslar med politik, och då borde vi varaberedda alt ändra systemet. Också på denna punkt hänvisar utskottet lillpågående utredning, och vi kan göra samma kommentarer som när del gäller denförsta frågan. Tillsist, hert talman! Utskottet har i sin skrivning åberopat "Dir.1977:76". Får jag bara upplysa om att utskottet då är ute och bokstavligenseglar, för enligt kommitiéberäiielsen är delta tilläggsdirektiv lillbefälsmannauired-ningen, som sysslar med sjöfartspolitik. Jag hoppas själv atlkommittén för fortsatt utredning av vissa kommunaldemokratiska frågor - den harnr 96 -kommer alt arbeta snabbi. Jag har ingetyrkande. Fyraårigamandatperioder m. m. Förste vice talmannenTORSTEN (): När de treåriga mandatperioderna infördes var det resultatet av enkompromiss mellan stridiga . hade vi val , varannangång till och varannan gång till landsiing och kommuner. Många villeemellertid ha ett samband mellan den kommunala aktiviteten och annan aktivitet,och man ville därför ha alla val . Därigenom fick vi dessa treårigamandatperioder, som egentligen ingen tyckte om och som ingen ville förorda. Trotsdetta har de treåriga mandatperioderna nu existerat en läng tid. Jag tycker miginom nästan alla partier förmärka den uppfattningen att de treårigamandatperioderna inte är någon bra anordning. Mandatperioderna borde i ställetvara fyraåriga. Men får vi, som sade, åter en utdragenprocess, trots alt del kan synas mycket enkelt att återgå till fyraårigamandatperioder. Jag hoppas verkligen att ulredningen sker snabbi och därmed kanleda till elt resultat. Jag tror nämligen atl det är en allmän uppfattning attfyraåriga mandatperioder bör återinföras. Eftersena nattplena harjag talat med kamrater som klagat, med rätta,och sagt: Det ärju förfåriigl att vi skall hålla på och arbeta på delta sätt.Vi bryter inte mot arbetstidslagar men egentligen mot arbetstidslagarnasmening, när vi håller sienografer och andra kvar här sent plenumefter plenum. Och så diskuterar man vad vi skall göra åt detta. Ja, det kommer små råd.Det görs små pålappningar. Vi lägger lill i Fyraårigamandatperioder m. m. juni,vi lägger , och vi försöker på olika sätt. Så gör man enny ordning och beslutar alt vi skall ha det så och så och därmed skall vi inlefå några kvällsplena. Del håller en gång, och sedan börjar vi med kvällsplenaigen. Närdet gäller arbetsformer skulle jag vilja säga att det vore önskvärtmed en mera radikal lösning. Jag har ställt frågan: Måste vi arbeta efter solenmed ? Kan vi inle ta på två är i stället och dela uppverksamheten efter naluriiga arbetsområden, dvs, anslagsgivning ochlagstiftning? Del skulle inle vara tre-eller fyraåriga budgettider, utan det bordevara . Delär inte så konstigt atl del förslaget inte vann gehör, för det är nu en gång såmed nya idéer, och jag skall inte här plädera för tvååriga budgettider, fastänjag anser att en sådan ordning skulle ha väsentliga fördelar, inte bara urriksdagens arbetssynpunki utan också för ämbetsverken. När dessa väl haravlämnat sina petita måste de ta itu med alt göra upp nya sådana. Det arbetetskulle ju kunna decimeras högst väsentligt. Likaså tror jag att en hel radanslagsmoitagande institutioner och andra inte skulle ha någon som helstolägenhet av all få anslag i laget. De skulle därigenom kunnadisponera sina anslag på ell sätt som skapade större trygghet för verksamheten.Delta skulle naturiigtvis kombineras med nödvändig restriktivitet i fråga omtilläggsbudget. Inteheller jag har för avsikt att yrka bifall till några motioner, men tanken harväckts, och jag önskar att någon tog itu med arbetsformer på ettsådant sätt alt vi fick en radikalare lösning och vi kunde slippa ifrån det avingen särskilt omtyckta systemet alt arbeta långt fram . Jag har som sagt ingetyrkande.