prot · G20992 · 1978-12-31 00:00:00 — Det är också en avsevärd skillnad mellan dagenssitualion och det mål som uppställdes då pensionssystemet infördes, nämligenatt pensionen skulle uppgå till 60 96 av medellönen för en industriarbetare.Det är en skillnad pä 35 96. Menuppenbariigen vill den borgeriiga regeringen ha det pä det sättet. Annars hadeden väl föreslagit en förändring och en förbättring av pensionärernasinkomsler. I slällel diskuterar regeringen tydligen ytteriigarestandardförsämringar för pensionärerna genom olika avgiftshöjningar. Vänsterpartietkommunisterna avvisar bestämt alla sådana tankar Vi föreslär i stället atlPRO:s krav på atl folkpensionen skall uppgå lill 65 96 av en industriarbetaresmedellön pä sikt skall förverkligas. Det är elt rällvisekrav fränpensionärerna, och del borde kunna enas om all uppfylla, menar vpk. Pensionärernaskall vara garanterade en trygg och säker ålderdom. Vpk vägrar atl ensdiskutera om pensionerna skall slandardsäkras eller inte. Vi anser delsjälvklart att del skall vara sä. Vi accepterar inte heller de avgiftshöjningarsom regeringen nu tydligen diskuterar. Men vad anser regeringen? Vilket svarhar den alt ge pensionärerna? Regeringensslappa låt-gå-polilik när det gäller priserna drabbar pensionärerna särskilthårt, helt enkelt därför alt de måste använda en slörre andel av sin inkomstför alt köpa sin mat. Pensionärsulredningen har klart visat delta.Pensionärerna använder av sina inkomster till malinköp, medansamlliga hushåll i genomsnitt "bara" använder 23 96. De kraftigaprisslegringarna på jusl livsmedel har därför urholkat den lillastandardförbättring beslutade om för pensionärerna. Regeringen, somkunde ha ingripit mol detla och infört prisslopp för att säkra de sämstställdas situalion, har envist vägrat alt göra det. Men del kanske är just detsom döljs bakom den kryptiska formulering i finansutskottets betänkande somlyder: Utrymmet för ökning äv såväl den privaia som den offentliga konsumtionenblir begränsat Den borgerliga regeringenspolitik har bestått av bestämda ålgärder för atl 9 protokoll 1978/79:91-92 siödja storföretag ochstorfinans. När del gäller folkflertalets villkor, då vill man, menar man,länker man, men låter bli all göra någonting alls för alt förbättra desssilualion pä elt avgörande och nödvändigl säll. Tvärtom menar regeringen alt dedåliga avtal som man mer eller mindre tvingade de fackliga organisalionerna allacceptera och den minskade konsumtionen kommer alt hjälpa ! Men vilka iSverige, har man anledning atl fråga! Inte barnfamiljerna, tåginkomstlagarna,pensionärerna eller arbetarna och tjänstemännen i vart fall! Varfolkpartiregeringen har sin solidaritet, det framgår fullkomligt klart när manstuderar del skatleförslag som har presenterats . "Fortsattreformering av skattesystemet", står del som rubrik på pressmeddelandet. Malerialetär fortfarande knapphändigt, men en sak är uppenbar och det är all man inte ärberedd all ge några som helsl lättnader ål dem i samhället som har de lägstainkomslerna - och till dem hör pensionärerna. Skalteminsk-ningen blir enligtförslaget obetydlig i inkomstlägena under 70 000 och upphör hell vid 34000. Och under 34 000 finns majoriteten av landels pensionärer! Årefter år tillåts pensionärerna släpa efter alltmer i slandardutvecklingen. Ochsom garnering på kakan lägger folkpartiregeringen fram etl skatleförslag, somdirekt ökar klyftorna mellan pensionärerna och mellan- och högin-komstskikten. Mendet är inte nog med att pensionärerna ställs utanför skattereformen. Regeringenvill också finansiera reformen genom en höjd energiskatt vel vi ännu inlevad denna höjning kommer att innebära. Del har regeringen ännu inle behagatlala om. Men del finns anledning all befara alt det blir höjningar som slårigenom på hyrorna och konsumentpriserna av elektricitet, för alt la ett parexempel. Del skulle i sä fall komma all innebära alt pensionärerna och ävenandra låginkomstgrupper ulan atl fä något posilivi ul av skattereformen ändåivingas vara med alt betala den! Jag vill här slälla ytterligare en direkt fråga lill regeringen, trolsalt regeringsbänkarna fortfarande gapar lomma. Frågan lyder: Vad innebärregeringens förslagom höjd energiskalt? Kommerdet atl få en sådan utformningatl del ökar ulgifterna för pensionärer och andra låglönegrupper? Regeringenantyder också atl den är beredd atl höja folkpensionsavgiften för allfinansiera en del av sin skaltereform. Visst kan vi diskuiera en höjning avfolkpensionsavgiften. Vi har varit med om att låta avgifter av olika slagfinansiera angelägna reformer. Men vi anser inte atl del är angelägel allminska skallen för dem som har inkomster . Tvärtomanser vi det angelägel alt begränsa avdragsrätler, höja skallen på arv ochförmögenhet, effektivt bekämpa såväl organiserad som oorganiseradskatlesmitning och återge skattesystemet dess progressivitet genom en enhetligstalskommunal skatt - allt delta för att höginkomsttagare och kapitalägareskall beiala en skatt som står i proportion lill deras inkomster. Omfolkpensionsavgifien skall höjas, skall pengarna användas lill alt förbällrapensionärernas ekonomi. Inte som folkpartiregeringen vill, till att minska skatten förhöginkomstlagarna. Vänsterpartietkommunisterna har i sitt skalleförslag lill förordat ordentligahöjningar av pensionärernas inkomster, och sådana behöver pensionärerna. Vi harockså föreslagit atl orättvisorna i pensionssystemet skall elimineras och altalla pensionärer skall säkras rejäla pensioner. Likaså måste pensionärerna garanterasordenlliga hyresbidrag var de än må bo i . Vpkhar också återkommit med sitt gamla och viktiga krav på alt slopa skatten pälivsmedel, matmomsen, vilket skulle beiyda en klar förbättring för landetspensionärer. Detla skulle ocksä innebära atl pensionärerna garanterades entryggad ålderdom, något som de gjort sig förtjänta av om. Mängaav dagens folkpensionärer var med och kämpade för folkpensionen. De minnsalldeles säkert alt de borgerliga partier som är i majoritel i riksdagenär desamma som slod för etl envetet motstånd då. De borgeriiga partiernaspolitik är lilet elegantare presenterad , men det är ändå samma konservativapolitik som då. Nusom då talar de varmt om pensionärernas betydelse och stora insalser i samhällsbyggetDeras politiska handlande talar dock ett motsall språk, vilket inte minst derasinslällning till pensionärernas krav vittnar om. Detbehövs därför en radikalt annorlunda och bätire polilik för arbetarrörelsen.Den borgerliga regeringen måsle sparkas och den borgeriiga regeringsmajoritetenförsättas i minoritet Höstens val måste ge landet en ny regering, en radikalarbetarregering med en radikal arbetarpolitik på sitt program. En viktiguppgift för en sådan regering måste vara alt vidta nödvändiga åtgärder för altgaraniera landels folkpensionärer en tryggad ålderdom. Vänsterpartietkommunisterna företräder en sådan polilik och vill lillsammans med andra kämpaför denna och för en bätire framlid för . I det arbetet vet vi att mängapensionärer deltar och aktivt kommeratl medverka i höstens valrörelse. (.s): Vid kammarens allmänpolitiska debatt för nägon månad sedan redovisadeGunnar syn mer allmänt på den ekonomiska politiken. Jag skalldärför i mitt inlägg begränsa mig lill några synpunkter på skallerna. Delskatleförslag som folkpartiregeringen har presenterat följer ungefär sammabehandlingsordning som LO fått vänja sig vid under den borgerligatrepartiregeringen, dvs. man har under etl massmedialt buller kallats till s.k. överläggningar. Där har man fält redovisa sina synpunkter. Därefter harregeringen lagt ett av LO obesetl förslag, som visar alt det aldrig varit frågaom några egentliga överiäggningar. LO:s synpunkter är inte på något sättbeaktade. Folkpartiregeringenfullföljer med det här skalteförslaget trepartiregeringens linje. Man gör enskatteomläggning som inte är bra för den stora gruppen LO-medlemmar. Omförslaget genomförs kommer del alt kompli- cera de kommandeavtalsförhandlingarna. Än en gäng molverkar en borgerlig regeringfackföreningsrörelsens solidariska lönepolitik genom en skatteomläggning. 1och för sig behövs det skatteomläggningar för atl mota inflationens effekter.Marginalskattelältnader kan också vara eftersträvansvärda. Men för bägge gällerall de måsle göras med hänsyn lill sina fördelningseffekter. larinte de hänsynen vare sig i det ena eller del andra fallet - och summan av delblir ell dåligt resultat för LO:s medlemmar. Indexregleringav skatten innebär i allmänhet all man överskattar inflationens effekler förhöginkomsttagarna. De har en annan sammansättning av sin konsumiion änkonsumentprisindex. De har också råd och möjligheter alt gardera sig motinflationen genom stora avdrag. För låginkomsttagarna gäller i regel motsatsen.Beroende på var man lägger tyngdpunkten i en skatteomläggning när prisernastiger, kan man välja hur man vill lindra inflationens plågor.Folkpartiregeringen avstår med indexregleringen från att lätta bördorna för devärst drabbade. Ovanpåden bakvända fördelningspolitik som indexregleringen innebär lägger man så enmarginalskattelältnad. Det gynnar höginkomstlagarna ännu mer. Man väljer alltsåatt ge en extra skaltelindring till dem som genom indexregleringen redan fåttinflalionen neutraliserad. Setlur lönepolitisk synvinkel innebär regeringsförslagel alt man redan innan mangår till förhandlingsbordet har gett de bäst ställda en inteckning i den lillaökning av konsumtionsutrymmet som löntagarna har all dela pä. Del blir en nästintill omöjlig uppgift alt med låglönesatsningar kunna vrida rätt detregeringen ställer till. Någonförändring av själva skatlesystemet innebär inte regeringens förslag. För attkunna göra marginalskattesänkningar, som inte får de slölande effekler jagpekal pä, mäste man komplettera med andra ingrepp i skattesystemet.Socialdemokraterna har pekal på sådana, exempelvis förändringar iavdragssyslemet och sänkningar av kommunalskatten. 1del socialdemokraliska skattealternativet ingår också att man inför enproduktionsskatt Det förslagel svarar mol elt gammall fackligl krav på atllägga skallen nära produkiionen. LO ställer alltså upp bakom principen om enproduktionsskatt Produktionsskalleninnebär ett steg vidare på den linje som valdes i samband medHagaöverenskommelserna, dvs. att man fick en koppling i tiden mellanskaltereformer och avtalsrörelser. Det skall inle döljas all sådana kopplingarrymmer en hög grad av balanskonst. Om fackföreningsrörelsen skall la denödvändiga samhällsekonomiska hänsynen måste politikerna klara två saker: Delmåste finnas någol kvar alt förhandla om, så alt lönerörelserna blir meningsfulla. Det finns vikliga fördelningsproblem, som kan lösas bara med lönepolitikens hjälp. Samhälletsfördelningspolitik mäste vara sådan atl den inle gör del omöjligt för löntagarorganisationerna atl någoriunda kunna samsas inom det ulrymme som återstår för löneförhandlingar. Jagvill än en gång stryka under- med särskild adress till , , som har förklarat atl de instämmer i vadGunnar sagt i en inlervju - aU från fackligt håll principen omproduktionsskatt aldrig har ifrågasatts. Däremoi har vi velat peka på nägraförutsättningar, som mäste råda för dess genomförande. Hagapolitiken kundegenomföras utan alt fackföreningsrörelsen band sig för något samhällskontrakteller en statlig inkomstpolitik. Och sköter politikerna sin del, helst bäure änfolkpartiregeringen, är vi övertygade om alt del också går aU finna deprakliska lösningar som gör produktionsskatten till en viktig del i ennödvändig skaltereform. BO (): I lidigare anföranden i dagens debatt har moderaia företrädareklargjort vilka samhällsekonomiska problem det höga skattetrycket i vårt landleder lill. Del har också påvisats vilka negativa effekler i olika avseendensom elt införande av den produktionsfaktorsskall som socialdemokralernaföreslagit skulle få. Detnuvarande skattesystemet innehåller i sin uppbyggnad faktorer som motverkar enpositiv ekonomisk utveckling och inle minsl bromsar de enskilda människornasförutsättningar alt få så stor valfrihel som möjligl och deras möjlighet allkänna att del lönar sig alt arbeta och ta initiativ. Under den borgeriigatreparliregeringens lid genomfördes flera reformer som syftade till eltförbättrat skattesystem. Bland de viktigare förändringarna kan nämnasinflationsskyddel av den slalliga inkomslskatteskalan. Delåterstår emellertid myckel all göra. De höga marginalskatterna måste dämpas. Deleder till hög inflationslakt, minskande arbetsvilja och ökat skatleflffel. Delär därför vi moderater kräver alt beslut las om ett första rejält steg motmålet: atl marginalskatten för vanliga inkomsttagare skall vara högst . Delbör dessutom enligl vår mening sältas etl tak för hur hög marginalskatten fårvara. Vi menar att medborgarna bör garanteras atl fä behålla åtminstone en vissdel av varie inkomstökning. Marginalskatternasnegativa verkningar förstärks dessutom av utformningen av vissa bidrags- ochavgiftsregler. Dessa marginaleffekter kan för olika familjetyper i vissavanliga inkomstlägen - låt oss la som exempel . ibeskattningsbar inkomst - leda till atl man bara får behålla mellan 10 och 20kr. av en inkomstökning pä 100. Detta är naturligtvis orimligl. Regeringenmåsie därför göra en snabb översyn av möjlighelerna all samordna skatte- ochsocialpolitiken på etl sädani säll alt dessa marginaleffekter kan undvikas. Under 1970-lalel är del främsi de snabba kommunala skallehöjningarnasom bidragii till det ökade skalletrycket. Den kommunala medeluldebiteringenvar 1970 . och är 1979 . per skattekrona, exkl. kyrkoskatt. Detkommunala skattetryckets snabba utveckling har berott dels pä en expansion avverksamheten, dels på en ogynnsam inverkan av de stigande arbetsgivaravgifternaoch effekterna för kommunerna och landslingen av Somexempel på det sistnämnda kan nämnas den nya arbelsmiljölagstiftning som förkommuner och landsting innebär kraftiga koslnadsslegringar som de inte kunnaträkna med. Kommunalekonomiskaulredningen fann att om volymökningen för den kommunala konsumtionen mellan1977 och 1985 uppgår till 3,5 96 , ger detta en utdebitering påungefär . En sådan utveckling är inte acceptabel. Skulleen fortsaU snabb volymexpansion på den kommunala sidan godtas, förutsätterdetta i sin tur ell tillförande av statliga medel föratl undvika alltfördrastiska kommunalskattehöjningar. Å andra sidan är de samhällsekonomiskakonsekvenserna av ständigt ökande statliga bidrag lill kommunerna ocksäoacceptabla. Huvudfrågan är därför hur man skall kunna begränsa den kommunalavolymexpansionen. Iförsta hand bör givetvis frivilliga överenskommelser mellan staten ochkommunerna eftersträvas. Skulle denna metod inle visa sig verkningsfull -ochdet kan i och för sig mol bakgrund av vad som har hänt de senasie årenifrågasättas om så kan vara fallet - måste elt införande av någon form avkommunall skatletak övervägas. Den huvudinvändning som i debatten har riktatsmot ett sådanl förslag är all del skulle komma all begränsa den kommunalasjälvstyrelsen. Det argumentet är emellertid föga hållbart. Kommunerna haralltid en ekonomisk ram för sitt agerande. Den ramen kan bestämmas av staten,av vad kommunernas förtroendemän anser politiskt möjligt ellerav all resursernavid en fortsatt fri expansion helt enkelt upphör atl växa. Kärnan i denkommunala självstyrelsen är rätten att disponera tillgängliga medel på etl frittsätt. Men även här finns en rad restriktioner. Den kommunala friheten äremellertid i vårt land slörre än på flera andra håll. Man kan konstatera attden reella självstyrelsen i kommuner och landsting inte främjas utan tvärtomhotas av den nuvarande utvecklingen av kommunalskatterna. Självfalletutesluter inte en strävan att begränsa den kommunala volymexpansionen enövergång till etl räitvisare syslem för skatteutjämning. Det förslagi denna riktning som framlades av kommunalekonomiska utredningen bör därförkunna genomföras stegvis. Sammanfattningsvis,herr talman, kan följande krav ställas när det gäller den kommunalaskalteutvecklingen: Slaten och kommunerna måste gemensami hamålsättningen att hindra en volymexpansion utöver densamhällsekonomiskt acceplabla. Detta utesluter ju inte ökning av de åtagandenman gör mot bakgrund av atl vi förhoppningsvis i detta land kommer altfortsättningsvis ha en tillfredsslällande ekonomisk tillväxt Genom dessaåtgärder kan ocksä den nuvarande skatteutvecklingen brytas. Som medel för att uppnå detta måsle i första handfrivilliga åtaganden användas. Skulle den metoden inle visa sig vara effektiv,måsle en beredskap finnas för atl man skall kunna införa någon form av kommunallskalletak. Detta måste emellertid utformas så, ail hänsyn kan tas till enskildakommuners olika situationer. Riksdag och regering fär inte ålägga kommunerna nyauppgifter utan alt ange hur finansieringen skall ske. Direktiv har givits tillstatliga utredningar om atl redovisa de ekonomiska konsekvenserna av olikaförslag. Samma kostnadsmedvetande och samma ansvar måste givelvis viriksdagsledamöter ålägga oss själva. Slalliga bidrag lill kommunerna bör i första handutformas på ett generellt sätt och inte efter något slags"morolsprincip" som i sin lur skulle stimulera den kommunalaexpansionen. (apk): De borgerliga partiernas företrädare här i debatten lalar å ena sidanom atl vi är pä väg upp ur krisen och kan skönja en ljusare framlid. Å andrasidan höjer man etl varnande finger mot landets arbetare och vill aU de skallvara återhållsamma för all inle den uppåtgående trenden skall brytas ochersättas av sin motsats. Förde arbelande människorna i landet framstår inte situationen som särskilt ljus.Prisstegringar pä mal och bosläder har urholkat levnadsstandarden.Återhållsamheten på den sociala seklorn har ytterligare försämrat situationenför dem som redan lidigare hade det sämst i samhället. Arbetslösheten växer,och alll fler vägras rätlen atl erhålla ett jobb. Detta är vad som har kallatssvångremspolilik och som syftar lill att försämra villkoren för vanligt folkjust för att skapa bättre villkor för de stora monopolen. Vadär del nu för bedömningar som ligger till grund för att folkpartiregeringenser en ljusare framtid? - Jag antar atl det då också innebär en ljusare framtidför vanligt folk. Ja, grunden ligger naturligtvis i den bedömning av denkapitalistiska utvecklingen som görs i årets finansplan. Men denna bedömningbygger på en revidering uppåt av siffror för såväl väridshandelns ökningsom bruttonationalproduktens tillväxt. Men det finns faktiskl en radomständigheter som pekar på alt dessa prognoser inte kommer au hålla. Ensådan punkt är den framtida oljeexporten från , andra är USA-dollarn och dekapitalistiska valutaproblemen liksom stagnationen i ekonomi. Del finnsockså all anledning att peka på prisutvecklingen på råvarumarknaden. Utvecklingenpå dessa områden talar inle för de antaganden som finansplanen grundar sig päoch som är en förutsättning för den aviserade tillväxten avbruttonationalprodukten med 5,5 96 och dessulom en kraftigare exportökning änökningen av väridshandeln i övrigt. Nej, alll pekar nog i motsatt rikining.Allt talar säkert för en fortsatt fördjupning av den kapitalistiska krisen. Motden beräknade exportökningen lalar också det förhållandet all de storamonopolen har utnyttjat tillfället alt trols såväl devalveringen som den dåligaavtalsuppgörelsen yiteriigare höja sina exportpriser. steg exportpriserna med inle mindre än 10 96. Den av regeringendikterade ålerhällsamhelen för de arbetande människorna och nedskrivningen avkronans värde utnyttjades alllsä av monopolen för att de ytterligare skulle kunnaöka sina vinster. Därulöver bidrar monopolens prispolilik lill alt ytterligareförsvära försäljningen av svenska produkier pä världsmarknaden. Päsikt innebär också en anpassning lill EG:s slrukluromvandlingspolitik somregeringen f n. bedriver en fara för som industrination.Trepartiregeringen fick en klapp på axeln av EG:s kommission för varvsfrågorför att på ett framgångsrikt och mycket snabbi säll hade anpassatlandets varvskapacilet lill EG:s krav - dvs. man hade snabbt skurit ner landetsvarvskapacilet. Den anpassningen innebar att mycken yrkesskicklighetförspilldes. Mängder av maskiner och verkstäder stär oulnylljade. Varvsarbetarefår lämna sina jobb för alt sälla sig till andra branschers utslagna i kö efterjobb som blir alll färre. När . lade ul en miljardorder påbyggandel av färior ulomlands, så var etl av argumenten atl de svenska varveninte hade kapacitet atl ta hem ordern. Vadkommer denna polilik all leda till i sin förlängning? Vart leder dennaanpassning lill monopolens krav? Jo, del leder till alt vårt land kommer attförvandlas till en industriell kyrkogård, där förädlingen kommer alt få enalltmer undanskymd plals som exporten av råvaror och lågföräd-ladeprodukter blir dominerande, med åtföljande färre arbetslillfällen och en alllhårdare exploatering av landets naturrikedomar. Istället för en anpassning till EG:s krav borde vårt land öka satsningarna påatl ulveckla handeln med de socialistiska länderna, där det har uttalats behovav såväl svensk malm som beställningar av båtar. Men lyvärr gär utvecklingen imotsatt rikining, och vi gär mot en allt hårdare knytning till de krisdrabbadeländernas marknad, nämligen den kapitalistiska marknaden. Myckelhar hänt sedan regeringen lade fram sitt budgeiförslag, sade det ansvarigastatsrådet i sill huvudinlägg här lidigare. Men vad som har sagts ligger ändåfast, tillade han. 1motionen 1118 karakteriserar arbelarpartiet kommunisterna budgetförslaget sometl aktstycke fyllt av förhoppningar om atl den kapitalistiska omvärlden -främst - skulle hjälpa folkpartiregeringen ur dess svårigheter. Pådessa fromma förhoppningar formulerade man målel förden ekonomiska politikenlill all omfatta full sysselsättning, rättvis inkomstfördelning, regionalbalans etc. Trolsatl arbelslöshelen har ökat som gått av 1979 framhärdarherr Mundebo med alt servera karameller av typen "långsamt sjunkandearbetslöshet". Delta försök att dölja verkligheten med fraser kan möjligentillfredsställa trogna folkpartisters behov av uppmuntran. För majoriteten avarbetare och tjänstemän är det djupt illavarslande. Del visar all folkpartiregeringenlänker fortsätta att bedriva arbetslöshelspolilik på EG:s villkor. Ocksåbudgel- och ekonomiministerns lal om ökad privat konsumtion är eltillusionsnummer. Den politiska hederiigheten kräver att svarar päföljande frågor: Vilka grupper har möjligheler all öka sin privatakonsumiion? Vilka möjligheler all höja sin privaia konsumiionhar de över en kvarts miljon invånare som ärställda ulanför den reguljära arbetsmarknaden? 3.Korresponderar avvecklingen av prisstoppet på vissa produkter och enuppluckring av prisregleringen med målsättningen ökad prival konsumtion? Iavvaktan på ett svar vill jag understryka nödvändigheten av att arbetare, lägretjänstemän, folkpensionärer och andra som drabbats av svängremspo-litiken fåren ökad köpkraft. Det slår helt klart au detta måsle ske med medel somuppenbarligen verkar avskräckande på - det var nästan med skräck istämman som han lidigare nämnde . Men om han fortsätter atlfrikostigt gynna aktieägarna på arbetarklassens bekoslnad, så kanskräckvisionen faktiskl bli verklighet I samlliga de stora resersig nu arbetarna lill målmedveten kamp både för arbete och för ökad privalkonsumiion. Herrlalman!I motionen 1118 har vi pekal på den absoluta nödvändigheten av en självständigsvensk ekonomisk polilik. Konkret innebär det stopp för kapitalflykt, som lillsill innehåll inle är någol annat än en fortsatt avinduslrialisering. Densvenska industriella potentialen måsle utnyttjas för en ökad vidareförädling avbasindustriernas produkier. Nödvändighetenav en ökning av bostadsbyggandet har lidigare nämnts i denna debatt Jag villunderstryka denna nödvändighei genom all hänvisa lill att vi föreslagit en höjningav produktionen lill 100 000 lägenheter självständig ekonomisk polilik hör ocksä etl tillvaratagande av de egnaenergilillgängarna med åtföljande minskning av del poliliska och ekonomiskaberoendet av de kapitalistiska oljemonopolen.