prot · G209143 · 1978-12-31 00:00:00 — Detskedde verkligen i elfte limmen och sedan uppgörelsen mellan mittenpartiernaoch försvarsministern praktiskt lagel var klat Vad överenskommelsen innebär ärdet litet svårt att uttala sig om. Jag skall inte gå in på det i detalj utan istället hänvisa lill vad i redan har sagt. Tillvägagångssättetär - som jag redan har nämnt - uppseendeväckande, men det är också utmanandemot en lidigare regeringspartner och kan tydas som att öppet villbryta med centem och i stället etablera intensivare samarbete medsocialdemokraterna. Det är förvånande att folkpartiregeringen vågar ta riskenatt sätta de Saabanställdas sysselsättning och trygghet i på spel såkort tid före etl val. Ävenom man är osäker på vad den träffade överenskommelsen innebär, står del tydligen klart all alla bedömare anser aU överenskommelsen i alla fall innebär en successiv nedläggning av den svenska flygindustrin, inte 81 6 protokoll 1978/79:143-145 Nr 143 omedelbarl men på lång sikt. Försl kommer neddragningar påulvecklings- p j jgj sidan,sedan på verksladssidan. Om man inte kan skapa annan sysselsättning II mai 1979 skulle delta innebära en katastrof försysselsättningen i och i Öslgölaregionen.Men hur skall detla ske? De personer som verkligen skulle Försvarspolitiken kunna ulveckla nya produkterskall Ju först av alla bort. Dessutom ropar också andra områden efteralternativ sysselsättning utan all hitta någon sådan. Så enkelt är det noginte. Det är lällare alt tala om aliernaliv sysselsättning än att skapa den.Det kommer säkert framliden all utvisa. Det är därför man på ansvarigt håll iLinköping är så besviken över den här uppgörelsen. Visseriigen harsocialdemokraterna - som inle siller i ansvarsslällning i kommunen - lovat deanställda att klara jobben vid , om de flr förtroendel vid höstens val.Hurdel skall gå ull veljag inle, men vi har hört några förslag . Detenklasle sället all leva upp till ett sådant löfte hade varil all redan nustödja cenlerns förslag och på sä säll hjälpa svensk flyginduslri all levavidare. I varje fall skulle fömtsältningarna då ha varit myckel bälire. Inleens ansvarskännande arbetare pä vill lägga ned den svenska flygindustrin -och man flr väl förmoda att många av dem även är socialdemokrater. De slår hellklart vakl om sitt egel revit De känner nu oro och otrygghet, eftersom de vetvad som krävs för att trygga sysselsättningen. Eftersomsocialdemokraterna i sin tidning till första maj i garanteratsysselsättningen vid , hoppas jag att de inle glömmer bort del löftet närde statliga utvecklingspengarna måste till för utvecklingen av t. ex. detplanerade civila transportplanet "Transporter" som har diskuteratstidigare . Utvecklingskostnaderna härför klarar inle ensamt. Därförär de här pengarna en av förutsällningarna för förelaget att överleva. Sånågra ord om regeringens uppdrag till ÖB i åt Regeringen menar i detta sammanhang att fömtsältningarna för en ny flygplansplattform skall utredas av ÖB. Därmed skulle frågan om ell nytt plan ändock inle vara helt avförd - och det är givelvis en liten fiusglimt i del här bedrövliga ärendei. I vill vi ändå se del här som en liten öppning. Den uppfattningen delas lydligen också av ulskotlel, som lycker alt det är värdefullt att ÖB lar fram elt underiag, som närmare belyser frågeställningar som är cenirala för luftförsvaret. Glöm då för all del inte bort i sammanhanget! bör fl vara med om att utforma och ulveckla den gmndplaltform som skall gälla för flygvapnet. Och när det gäller skolflygplanei - beväpnat eller inte - bör de studier ÖB skall göra bedrivas pä så bred bas som möjligt. Några utländska alternativ bör inle under några förhållanden fl ifrågakomma. skulle göra oss utlandsberoende, minska vår trovärdig het och verka negativt pä vär handelsbalans. Del är också negativt för vår egen sysselsättning och för vår regionalpolitik. Varför skall vi ansvara för en eller annan stormakts sysselsätlning och undergräva vår egen? Vid egen produklion går ju dessutom den största delen av kosinaderna lillbaka lill den svenska slalskassan. Se den här frågan nationellt! Det är av många anledningar nödvändigt. behöver värt stöd men inte i-länder- 82 na. Med delta berjag, herr lalman, att fl yrka bifalllill reservaiionen 3 av m. fl. HANSLINDBLAD (fp): Del här skall inle bli så särskill dramatiskt. Möjligen trodde någonattjag skulle säga som den där kommunalpolitikern någonslans ute i landet somför några är sedan yttrade: Hert ordförande, i den här frågan lalar jag intesom folkpartist, för den här frågan den kan jag. Istället vill Jag göra några reflexioner av samma art som Jag gjort några gångertidigare. Men först en sak - del här med socialdemokraterna och budgeten fördel närmaste året. Man föreslär alltså 448 milj. kr. Föratl lala om vad skall göra har man använl tvårader plus tre bokslävet Det står nämligen: "Del bör ankomma på regeringenatt anpassa ulnytfiandet av betalningsmedel och beställningsbemyndigandenunder olika anslag efter denna utgiftsram." Jagifrågasätter i och för sig inte beloppel, men Jag lycker all del frånriksdagens synpunkt kanske ändå är att fränhända sig litet väl myckel. Nyligenhar vi ganska ingående behandlal frågan om hur man t ex. i skallminska etl anlal tjänster inom marinen. Del rörde sig då om något hundratal,men här handlar del om 4 000 arbeten som i princip skall försvinna fr. o. m.den 1 juli. Om nu skulle följa socialdemokraterna och regeringen ienlighel med del gör en del saker- lägger ned ell anlal regementen, avbeslällerminfartyget, lägger ned Kariskronavarvet, lägger ned Gevärsfaktoriet etc. - länkas alt säger: O.K. vi motsätter oss inte att del blev enminskning med 4 000 jobb. Del ville vi ha, men del var inte riktigt så vi hadetänkt oss följderna. - Jag tycker att , när den fattar beslut, iprincip bör ange vad regeringen skall göra. I och för sig är naturiigtvis detförtroende glädjande som socialdemokraterna visar gentemot regeringens förmågaalt göra nedskärningarna, men jag skulle inte för egen del visa regeringen etlsådanl förtroende. Och inte någon annan regering heller, det vill jag tilläggaför att undvika varje form av missförstånd. Sedanhar del funnils vissa antydningar frän socialdemokraliskl håll. I det senasteförsvarsbeslutet pekade man på väldigt fl besparingar, men en av dem var:Sjörobol för torpedbåtarna skall importeras! Det skall bli den norska Pingvin.Socialdemokraterna menade alltså mycket bestämt: Det flr inle bli en som går 10mil, utan den skall bara gå 2-2,5 mil. säger socialdemokraterna skall bli en robot som går , men inleden billigaste - utan vi skallgöra en ännu dyrare robot i . Men eftersom del krävs ökade anslag fördet borde socialdemokraterna ha talat om vad de i sitt alternativ vill la borti stället - delar av Gevärsfaktoriet i eller av ett par artilleriregementen. Detkan tyckas vara litet av ödets ironi all del är ochsocialdemokraterna som bildar majoritet när det gäller etl av anslagen,nämligen det för flygplansuiveckling. Det gäller alltså jusl det anslag av allaom vilket socialdemokraterna i molionen sagt att del är på det man skall skära Försvarspolitiken,m. Försvarspohtiken,m. Skulle socialdemokraternas reservation vinna bifall bliralltså största minskningen på del anslag där partiet är med om alt bildaulskollsmajorilel. Sedan,herr lalman, lill flygplansfrågan. Jag lycker alt den är trist i den meningenatt väldigl myckel av diskussionerna utgår från all ÖB har sagt att man intekan fl ett balanserat försvar om man tar A 38. Observera all A 38 lill skillnadfrån B3LA uUryckligen skulle rymmas inom del försvarsbeslut fattade1977. Jag har en känsla av alt man, när man säger balanserat försvar, i ställetmenar något helt annal, nämligen alt del skall finnas en väldig massa folk ochen väldig massa arméslridskrafler. Jag vill hävda, att om man mer eller mindreopererar bort attacken blir försvaret inte balanserat. Man säger ungefär såhär: Attacken kan vi skaffa om del blir pengar övet Det är enligt min meningett felaktigt sätt all tala om balans. Skall man ha balans måste man väga olikasaker mot varandra och utifrån deras egna kvaliteter och möjligheter. Närvi i försvarskommitlén lät ell anlal frislående skribenter från mycket olikautgångspunkter granska omväriden och de egna säkerhetspolitiska behoven - JohanTunberger, som skrev utomordentligt skickligt, , ,och andra - märkte vi alt de just betonade värdel av att manskall kunna reagera snabbi, att man skall kunna göra kraftsamlingar i olikalägen. Och varför skall jusl sädana system som har värde i sådana sammanhangsällas i strykklass och så alt säga alllid räknas minsl? Mångaav de problem vi har skulle ha varit myckel mindre om 1972,eller därefter, hade följl förslag alt man inte ensidigtskall minska nyinvesteringar i materiel utan också göra kvantitativa begränsningari den mest personalinlensiva delen, alltså armén. Hade vi valt att inte ha kvarde nio tio brigader som inle kan fl modern utrustning hade vi gjort en vinst.Men de sitter alltså kvar, de lar utbildningsplatser och väldigl mycketdriflpengar,och det är naturiigtvis det som gör all måste gå så hårtfram pä andra områden. Jagmenar alltså att man inom en viss ram mycket väl kan rymma A 38, nämligen genomatt man skall inle ensidigt lägga nedskärningarna på de förband som ärallsidiga. Därför är det egenfligen inte bara fråga om hur stor ramen skallvara utan också om hur man skall använda den. Sedanvill jag rent allmänt säga till socialdemokraterna: inte ÖB, som sägeratt det blir obalans i försvaret om man utvecklar A 38. Ni själva föreslår juekonomiska nedskärningar som iså fall innebär ännu mer obalans. Visseriigeninnebär ert förslag att man inte vill lägga pengar just på den maskinen - menni tar i stället bort klart mer pengar än det här gället Det behöver inte varafel i och för sig, eftersom man inte alltid behöver ha ÖB som auktoritet, menman skall vara konsekvent när man använder honom. Närdel gäller överbefälhavaren vill jag säga till försvarsminislern att det harsina sidor att ge överbefälhavaren två alternativ. Jag tycker att det börjarutkristallisera sig ett mönster, innebärande att den nuvarande överbefälhavaren,om han blir tillfrågad om två alternativ, då till slut säger: Jag vill inte väljamellan de båda alternativen - men flr jag litet mera pengar, tar jag det ena.Man flr kanske ordna frågandet litet annoriunda i fortsättningen. Kanske hardet inträffade varil tillfälligheter, men särskill roligt har det inlevarit. Dettalas mycket från arméhåll och andra om att har så stor yta och att vidärför måste ha så stora markstridskrafler. Vi har dock även etl stort land meden lång kust, och detta kan i så fall anföras som argument för att vi ocksåskall ha en stor marin. Om vårl land hade myckel liten yta, skulle det varalättare alt försvara del också mot luflanfall. Vi skulle inle behöva en åttajaktdivisioner ulan kanske kunna klara oss med ännu färre. Men just därför attvårt land har en stor yta är också luftförsvarsaspekten svårare, inte bara närdel gäller antalet divisioner utan också när del gäller radarstationer etc. Meden liten yta skulle vårt land inte heller ha så slort behov av röriiga ochkvalificerade stridskrafter. Man kunde då säga alt förbanden kan verka ungefardär de är. Det är mot denna bakgrund synd att en av försvarsgrenarna såhämningslöst hänvisar till ylaspekten som argument enbart för de egnainsatserna. Det kan mycket väl hävdas att vi i själva verket tvärtom behöverstor röriighel därför att vårt land har en stor yla. Föregen del anser jag alltså att del är fullt möjligt att satsa på A 38, eftersomden ryms inom de ramar som har beslutat Dessa sträcker sig bara framtill 1982, men det bör vara fullt möjligl att inrymma A 38 också därefter, ävenom det innebär strukturförändringar. Men det finns i så fall andra områden därvi har mer av dödkötl. Menvad skall vi då ha, om vi inle bestämmer oss för A 38? Låt mig först säga attvad det absolut inte bör vara fråga om är att satsa försvarspengarpå skolflygplan för renodlade utbildningsuppgifter. - SK 60 - harvi många av. Den lätta allackdivisionen i med sädana plan bör läggas nedom man inte vill fortsätta med en lätt attackkomponent . bortserjag frän att den allackdivision som sattes upp i ingick i OlofPalmes Norrbottenspaket. Del är kanske en psykologiskt försvårandeomständighet, men sakligt sell skall den divisionen naturiigtvis bort om lättattack skall upphöra. vi har kan räcka fram till ungefar 1993, och sädana kan så attsäga köpas från hyllan. Del gäller inte bara Alpha-Jet ulan också många andratyper. På dessa behöver vi inle ställa några operaiiva krav, och ell beslul omsådanl inköp behöver inle fattas förrän omkring . Att nu avsätta pengarlill utveckling av rena skolflygplan vore helt meningslöst eller åtminstonemycket svårt att motivera. Skall man lägga pengar pä utveckling i någotavseende av en maskin, skall det vara därför att den har operativ effekt. Jagser nu detta från försvarssynpunkt. Om någon av industripolitiska eller andraskäl vill göra skolflygplan, kamseller eller någol annat hör inte hit. Frånförsvarsplaneringssynpunkt är frågan: Kan ett lätt system ha egenskaper ochvärden som man har nytta av operativt? Hardet etl sådant värde, kan det varabefogat att salsa försvarspengar pä utveckling av elt lätt syslem. Jag ärmycket glad åt alt försvarsministern säger alt det alternativet finns. Det ärett av två Försvarspolitiken,m. Nr 143 alternativ som han har givit ÖB, där operativa värden, är delett seriöst Fredaeen den argumentför att använda försvarspengar för det, Detär obegripligt att som socialdemokraterna säga, aU del inte flr bli något uiövervad som motiveras utifrån ulbildningsönskemålet Med hänvisning Försvarspohtiken ''" ' önskemål kan man väl i och för sig stoppa in nya motorer och j j komposilmalerial och ändra alla möjliga detaljer påett skolflygplan, men det är oekonomiskt att göradel, eftersom vi skall ha så fl sådana flygplan. del begränsade flygvapensom del i deras fall skall vara fråga om blir det bara etl trettiotalskolflygplan, och sådana kan importeras lill låg kostnad. Mankan naluriiglvis ulveckla elt sådant plan i om man vill det, men delskulle bli onödigt dyrt. Det inlressania är insalser som är av operativt värde.Med utgångspunkten att man bara flr utveckla flygplan för utbildningsändamålblir det till slut egenlligen bara en diskussion om hur en vinge skall se ul.Från ulbildningssynpunkt behövs del bara en vinge med liten lyftkraft - man kanju i fred nyttja en vanlig bred och fin 2 000-melersbana att landa pä. Vill manställa operativa krav, blir sannolikl en utslagsgivande fråga: Kan planetnyujas på enkla baser, där det kan döljas, dvs. så all vi kan fl storuthållighet i bassyslemet? Meden vinge som har etl klaffsysiem som medger långsam flygning och därmed landningpå myckel korta banor får man en stor uthållighet i bassyslemet, sä altflygförsvaret inle blir utslaget på backen. Denna vinge bör också ha en sådanlyftkraft att planet kan bära sjörobotar och liknande last. Del är räll absurtall länka sig all man som villkor sätter restriktionen all planet inle färklara någonting som behövs. O.K. - sätt då en timmerstock under den så all dessprestanda blir sämre och kalla den sedan skolflygplan. Jag tror all varjemänniska som börjar fundera på della inser att det är orimligt att säga att detkrav vi ställer på planet är all del inte skall åsladkomma det och det som delflnns skäl all belala för, medan del däremoi får kosta en hel del att utvecklasådanl som vi inle har behov av. Kanman dra sädana fördelar av elt lätt syslem alt man slipper ha en tungmaskin - alltså - för uppgifter som elt plan på 3 eller 4 lon kan klaraär det naturiigtvis bra. En lätt maskin innebär all man får ell plan somdessutom har skolfunklioner. Därmed spar man in en dyr lypinflygning. Delinnebär ocksä att planet är lättare all hanlera pä marken - del kräver mindremarkutrustning. Bränsleförbmkningen är dessutom mycket mindre. Enkelheten göralt fler pilolkalegorier kan nytfias, vilket innebär besparingar. En radkostnader dras ned pä elt dramatiskt sätt vid en sådan lösning. Del skallnaturligtvis vägas mot de lägre utvecklingskostnaderna om man fortsätter medgamla Viggar. Men den besparingen uppslår först när man avskedarutvecklingsfolk - har man personalen kvar uppstår inle den effekten. Delsom glatt mig mest här var att Bengl sade att han myckel väl skulle ha kunnat tänka sig elt lätt system, om elt sådanl försvarskommitlén hade ställts mot A 20. Jag lycker all det var en sund bekännelse. Del beslut som fattades innebar att man försl skulle salsa på A 20 och alt man sedan fick ta ställning lill frågan om ell lällare 86 system. Hade vi då haft de kunskaper som alla harnu, nämligen alt A 20 är mycketdyrare än man irodde och medförde en rad tekniska och andrakomplikationer-bränslepriserna har rusat i höjden och driftsslörningarna varsiörre än vi Irodde etc. -, är sannolikheten för all man hade lagit det lättaresysiemel ganska stor. Inle minsl för socialdemokraterna borde del ha varilenkelt alt vara med om elt sådanl beslul eftersom de själva lidigare pläderatför lättare system och fört fram synpunkten på användning över en siörremarkyta. Deltragiska i den här frågan är all vi fick ell som del visal sig dåliglbeslutsunderiag från den förta försvarskommitlén. Därefter blev del politiskalåsningar som gjorde all denna fråga kommil i ell myckel tråkigt läge. Depiloter som pä slutel skall använda de här planen är ännu inle födda. Det äralldeles uppenbart att den internationella ulvecklingen går mot lällarealternativ. Jag tror på det lättare systemets möjlighelet och som försvarsminislernockså har sagt ingår ell sådanl alternativ i direkliven för överbefälhavarensföreslående uiredning. tränga in i frågan om flygindustrin bör man läsa generalmajor memoarer. Han varju verkligen med när Per och gav grunden för denna industri. Han fick uppleva hur det är au varaimportberoende i ell dramatiskt läge, som efter krigsutbroiiel. Han ger enförklaring lill alt svensk flygutveckling lyckades sä överraskande väl. Hansvarar all del var erfarenheterna frän , där man gav uppdrag lill olikaindustrier. På engelska statens bekostnad logs tävlande alternativ fram. En delindustrier fick emellertid inga uppdrag men startade ändå egnautvecklingsprojekt. De hade inga statliga pengar och fick därför vara myckelnoga med varje sak de gjorde. Med myckel begränsade medel måste de försöka göradet bäsla möjliga. En del sädana log också hem spelet Del var bl. a. på delsättet som den smått fantastiska Mosquito kom fram. Dessa industriersutgångspunkt var all de måste göra del absolut bästa, eftersom ingen annanbetalade vad del kostade. "Delavgörande steget till etl rationellt uinyujande av vårl lands resurser logs närgenom ramavtalet all utvecklingsverksamhet styrdes till elt enda företag.Monopoltanken måste sedan genomföras med benhård konsekvens - absolul allakrafter måste samordnas mot ell klart definierat mål; inga reservprojekt ellersidolinjer kunde tillåtas. Utvecklingsarbetetför etl avancerat flygplanprojekl är en process som är full av alternativ ochvägskäl. Särskill närdet rör sig om så avancerade projekt all förebilder ocherfarenheter saknas är det svårt alt välja; det är frestande att hälla fleravägar öppna. Del fordras kunnighet, framsynthet och djärvhet alt välja en vägoch klippa av de övriga. Kanske inle den absolul bäsla, men en säker väg utanävenlyriigheter, på vilken man kan vandra vidare ända fram till målet. Menfanns del verkligen en väg utan ävenlyriigheter om man inle höll sig lill kändaområden och konventionella linjer? Den frågan var myckel berättigad och högstaktuell. Det märkliga var nämligen all konstruktioner från och med typ21 högst betydligt avvek från del konven- Försvarspolitiken,m. Försvarspohtiken,m. ,vilket kunde synas märkligt när man uteslutande arbetade med ett projekl. Jagfick stundom höra hur vansinnigt del var alt lägga alla äggen i en korg, tillpå köpet till synes så bräcklig. Föratt förstå saken måste man ha klart för sig att utvecklingen på sina håll nåttsin topp eller i varje fall så långt all vi med våra resurser, t. ex. i frågaom motorer, inte kunde följa med. Då måste man undersöka om det fanns vägar därman kunde tränga fram längre med mindre risker för bakslag. Måhända komma förbiproblem som vid utveckling efter kända linjer veleriigen medförde svårighetereller utgjorde spärrar." Sedanlämnar han en rad exempel på detta, t. ex, inom Viggensystemel ochDrakensyslemel, Så långt , Jagmenar all genom all välja etl lätt system och genomatt poängtera basegenskaperna där har en möjlighet till en okonventionellsatsning genom en kraftsamling på ett enklare och billigare system. Jag är somsagt glad för att regeringens direktiv innebär att chansen finns kvar. Dåkan man undra vilka alternativ det kan finnas. Ja, det ena alternativet börnaturiigtvis vara att undersöka vilka möjligheler det finns för all, som jagsenast nämnl, ta lill vara modern teknik och ett lätt system. Delandra alternativet lycker Jag skulle vara ganska dramatiskt somjämförelseobjekt. Vi har trots allt en hel del flygplan i fiänsl i . Vihar , som vi dock sannolikt kommer all skrota . Jag varhäromdagen pä besök på , det förband beslöt all lägga ned.Där sade man att man tydligen skall skrota som har flugit bara700 limmar, fastän den inneboende livslängden på detta plan är 2 000flygtimmar. Det är en följd av att del skall bli färre jaktdivisioner. Men dåbehövs väl egentligen inte Jaklviggen så . Låtoss säga att vi använder Drakarna så länge det går och alt vi också användervåra SK 60 så länge del går, dvs. fram lill 1993, sedan vi försl lagt ner denlätta attacken i . Vi kan därmed avbeslälla en del av de ,de Jaktviggar, som vi nu har beställt hos . Vi kunde då helt avstå från attnyanskaffa stridsflygplan t. ex. frän 1980/1984 och framtill 1990/1992. Vi kananvända den liden lill all i stället förnya Iransportflyget, bassystemet,radarsyslemel etc. Jag vel naluriiglvis alt det kommer att bli invändningar motdella. Man säger t. ex.: Ja, men snälla du, då skall vi skära ner väldigtsnabbi. Men mänga politiker säger alt vi inle skall bygga flygplan avsysselsättningsskäl, sä del är kanske ingel problem. Riskenär naturiigtvis att man samtidigl lidigarelägger den s. k. JAS Ny, och det kanvara svårt att ulifrån hitta en sådan lyp som passar svenska behov, Förslbehövs ett jaktplan, när de här Drakarna omsider utgår, sedan kommer detaitackplan, så kommer spaningsplan och därefter ylleriigare jaktplan, alltsåför ersäitning av Jaklviggen. är elt alternativ som man borde granskaseriöst. Men lyvärr är del sä - det harjag en känsla av - att vi nu börjarkomma i ell läge där man av olika skäl har sagt nej till godlagbara lösningaroch det börjar bli en sysselsättningsfråga, och då optimerar vi till slul dethär av någon sorts industriella skäl. Försvaret drabbas i så fall. antydde att frågan kom snett genomalt man inte visste om att de olika lösningarna vägdes mot varandra. Vad frågangällde då var alltså försl A 20 plus eventuellt B3LA. Sedan blev den aniingen A20 eller B3LA. Därpå bestämdes det att det inte fick bli någoidera av deplanen. Därefter har avförts ännu fler varianter, beroende på hur långt ner manhar velat gå. Deltapåminner litet om sagan som vi alla lärde oss om den myckel försynte mannen somgick till skräddaren för all fl en rock sydd och flck vänla lill lördagen. Närhan då kom tillbaka sade skräddaren: "Det bidde ingen rock"-"Vad bidde del då?" - "Jo, del bidde en väst." Veckanefter bidde del ingen väst heller, men del bidde en vante, och när han komtillbaka igen bidde del bara en tumme. -Jag vet inte om det nu stannar vidtummen, eller om vi skall behöva gå även en sista gång, och då vel vi ju allahur det gick. Försvarspolitiken,m. BENGTGUSTAVSSON (s) kort genmäle: Försvarsminislern beskyllde lidigare i och mig föratt vara för tekniska när vi resonerade i flygplansfrågan. Jag är därför lilelnyfiken på vad försvarsministern kan anse om sin partivän . Det var intressant, men nog var det tekniskt så det räckte.