prot · G209151 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:151 §1 Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. Omregeringsåtgärder med anledning av förhållandena i § 2 Om regeringsåtgärder med anledning av förhållandena i Utrikesministern erhöll ordet förattbesvara OswaldSöder-qvists (vpk) anmälda fråga, 1978/79:510, ochanförde: har frågat mig om regeringen avser att agera meraaktivt med anledning av den senaste lidens arresteringar i . Den6 februari uppehöll Jag mig i ett svar till vid de svårakränkningarna av de mänskliga rättigheterna i . frågagäller nu uppgifterna om en arresleringsvåg , somframför allt synes ha drabbat det förbjudna . Enligt enofficiell kommuniké i Monlevideo har 48 personer med anknytninglill delta parti fängslats. Andra uppgifter talar dock om flera hundraarresterade. Med hänsyn till vad vi vet om behandlingen av politiska fångar iUruguay är det givet att dessa uppgifter inger allvariig oro. för de mänskliga rättigheterna har hållit sitt årliga möte iGeneve. Situationen i blev på samma sätt som föremål för densärskilda granskning som ägnas länder där det förekommer grova och systematiskakränkningar av de mänskliga rättigheterna. Som vet ägerproceduren inför kommissionen i dessa ärenden mm bakom stängda dörrar. Delta medföralt Jag är förhindrad att redogöra för de åtgärder som beslutades avkommissionen. Det är emellertid självklart all vid denna granskningkritiserade förhållandena i och krävde åtgärder föratt förbättrarespekten förde mänskliga rättigheterna i landet. Del kommer vi all göra ifortsättningen också. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret på min fråga. Den är alltsåföranledd av de uppgifter som nådde oss för sedan om att det harförekommit nya och ganska omfattande förföljelser och arresteringar i Uruguay.Utrikesministern nämnde härden officiella uppgiften alt det skulle röra sig omett fåtal personer, och han sade också atl det finns andra uppgifter. De kommernärmast här i från Föreningen , som har slagit larm om just dessaförhållanden. Från del brev som föreningen har skickat till vissa politiker ochsom naturligtvis också har gått till Omregeringsåtgärder med anledning avförhållandena i och utrikesministern villjag citera några korta satser för atl de skall komma med i kammarens prolokoll.Man skriver följande: "SedanJanuari månad 1979 fram har etl stort antal människor anhållits. Ca 350 av dem är fortfarande anhållna och officiellt 'försvunna'. Uppenbart har dessa fängslats p. g. a. sitt fackliga och politiska arbete förett återinförande av demokratin i landet. Sannolikt torteras de anhållna i skrivande stund. Molbakgrund av den redan tidigare synneriigen omänskliga situationen i ,med ca 6 000 politiska fångar (flest i världen i förhållande till folkmängden),mängder av internationellt uppmärksammade avslöjanden av brutal tortyr och medca 700 000 människor (av landets befolkning) som flytt p. g. a. denrådande situationen där, är denna nya förföljelsevåg ytterst oroande." Viär alla väl medvetna om denna situation, och den har också varit föremål fördebatt här i kammaren i nästan ell par års tid. Jag tycker det är bra all man,som utrikesministern här meddelar, har tagit upp frågan vid dessa kommissionssammanträden.Jag har absolut ingen anledning att betvivla att där har tagitställning och ställt upp för de förtrycktas sak och mol dessa förföljelser, ochdel är självfallet bra atl man skall göra det också i fortsättningen. Men Jagskulle ändå vilja all ytterligare insatser på något sätt gjordes. Jag villdärför fråga: Ser utrikesministern ingen som helst möjlighet för regeringen altmera öppet inför offentligheten föra fram delta i något slags auktoritativtuttalande, utan atl vi för den skull behöver riskera all ställas utanför dedimplomaliska och mellanfolkliga relationerna? Man skulle önska alt deltafördömande kunde uttryckas på etl mera öppet sätt. Det är givetvis bra atlregeringens inställning kommer lill uttryck i kommissionen, men mycket litet avdetta kommer Ju ut till i första hand svenska folkel men även till deninternationella opinionen i övrigt. Jagskulle vilja ställa ytterligare en fråga till utrikesministern. Den rör denhumanitära hjälpen lill och har anknytning till den fråga jag ställdeför lill dåvarande utrikesministern . Röda korsethade då samlat in kläder till barnen, men det visade sig alt deras verksamhetmed dessa hjälpsändningar stoppades effektivt av regimen i . Jag vill nufråga utrikesministern om det blivit några förbättringar på det här områdeteller om attityden när det gäller humanitär hjälp är lika låst som tidigarefrån den uruguayska regimens sida. efteriyser ett mera öppet svenskt ställningstagandemot diktaiurregimen i och dess överträdelser av de mänskligarättigheterna. Jag har för min del svårt alt länka mig elt mera öppetställningstagande än detjag redovisade för häri kammaren ifebruari och det som kommit till uUryck i mitt svar . Men Jag kan tala omför att man från uruguayskt håll har tagit vår kritik adnoiam och att man också har reagerat i form av en protest mot vad vi har sagthär i kammaren. Del finns alltså ingen okunskap på uruguaysk sida om var vi Vadgäller andra fråga om den humanitära hjälpen har Jag ocksåredogjort för den. Det förhåller sig så atl paket som sänds direkt lillnamngivna personer i kommer fram - det har de urugayska myndigheternapåpekat för oss. Men vad gäller hjälpinsamlingar av kläder och annat som sändsså att säga mera kollektivt inträder svårigheter genom atl det på uruguayskthåll knappast finns någon organisation som på ett sätt som vi skulle finnatillfredsställande kan fördela dessa förnödenheter till de personer, dvs.anhöriga till politiska fångar, som man från svensk sida vill hjälpa. Otnlöntagarfonder m. m. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): För att ta den sista frågan först ärdet bara alt hoppas att denna hjälp- om den nu inte kan komma fram på något annat sätt - kan upp av svenskamyndigheter och alt det via påtryckningar kan skapas möjligheter för atthjälpen skall komma fram på etl bättre sätt. Närdet sedan gäller den första frågan är jag fullt medveten om att de uttalandensom gjorts såväl av utrikesministern i trepartiregeringen som av den nuvarandeutrikesministern naturligtvis inneburit att man från svensk sida gjort ettytterligare kraftigt ställningstagande för folkel i och mot regimen.Men det finns en viss tendens till att även det som sägs i denna kammare iblandhar svårt att tränga ut till allmänheten i . Jag tror säkert attUruguays regering har observerat de här uttalandena och inlagt protester, menden svenska opinionen har fortfarande väldigt suddiga begrepp om vad som händeroch sker i . Man skulle naturiigtvis därför kunna tänka sig atl genomnågot slags informaiionsaktiviiet eller någonting sådant bättre kunna spridakunskap om de här frågorna. Överiäggningenvar härmed slutad. § 3 Omlöntagarfonder m. m. StatsministernOLA erhöll ordet för atl besvara () den 20mars anmälda inlerpellation, 1978/79:166, och anförde: StaffanBurenslam har frågat mig: omjag delar uppfattningen au redan det hot som olika fondsocialistiska förslagutgör försvårar en ökning av produktiv sysselsättning och investeringar; omJag anser att, om man införde en extra skatt på framgångsrika företag i form av"övervinsldelning" och en kraftig höjning av löneskatterna, deltaskulle stimulera investeringar och sysselsättning; omregeringen kommer att vidga löntagarfondsutredningens arbete lill atl omfattaäven en granskning av hur frivilliga syslem som underiäiiar elt individuelltmeddelägande bland de anställda kan genomföras på bättre Omlöntagarfonder m. m. villkorän vad som är fallet, Bådesysselsättningen inom industrin och investeringarna vänder uppåt. Del är ihög grad en följd av den ekonomiska politik som förts av trepartiregeringen ochsom nu fullföljts av folkpartiregeringen. Konkurrenskraften för svenskindustri har återställts. Försäljningen, produktionen och lönsamheten ökar.Därmed skapas en grund för atl öka investeringarna och anställa flera. Dessafaktiska förhållanden i fråga om konkurrensförmåga, kapitalbildning ochkapaciteisuinyltjande är enligt min mening avgörande förinvesteringsutvecklingen. Regeringenanser del angeläget att näringslivet återfår en rimlig lönsamhet. Företagenslönsamhet och egna kapital har kraftigt urholkats på grund av de senaste årensekonomiska svårigheter. Den återhämtning som börjat ske är nödvändig förattföretagen skall få styrka atl salsa för framliden och våga ta större risker.Den är viktig också för alt marknadsekonomin skall fungera utan en ständigtväxande statlig subventionering och dirigering och för alt näringslivet skallkunna dra lill sig mer av riskvilligt kapital. Myckelstora krav ställs på en utbyggnad av industrin för att viskall klara balansen i den svenska ekonomin. För alt den nödvändiga ökningen avproduktionskapaciteten skall komma till stånd krävs bl, a, en ökad tillgång påriskbärande kapital och alt näringslivet återfår en stabdi högre lönsamhet. Stimulansentill nysatsningar blir alltför svag, när avkastningen på eget kapital är lägreän bankränla och obligationsränta. Delär centralt för hela vår ekonomiska utveckling alt den uppgång som sker ilönsamhet och produktion inle innebär bara en tillfällig förbättring under etlpar år. En betydande återhållsamhet kommer all krävas i lönerörelserna för altvi skall behålla och ytteriigare stärka konkurrenskraft, möjliggöraen rimlig lönsamhet i näringslivet och få en stark utbyggnad av industrin. Mankan inte bortse ifrån, som en viktig realitet, all lönlagarna och derasorganisationer här upplever ett dilemma, Å ena sidan ligger del i löntagarnasintresse all fö fram en ökad lönsamhet och etl ökat företagssparande, eftersomdet leder till fler och tryggare jobb, ökad tillväxt och ökadlönebetalningsförmåga , Å andra sidan kan del vara svårt för dem att isin lönepolitik acceptera en hög nivå på företagens vinster, om ägandet ärkoncentrerat och följden därför blir växande klyftor i makt och förmögenhet. Rättutformade kan löntagarfonder eller medborgarfonder vara en väg att tillgodosebehovet av riskvilligt kapital i former som också innebär ett breddat ägande inäringslivet, som ökar toleransen för en stabilt högre lönsamhet, underiäiiaransvarsfulla avtalsrörelser och bidrar lill en bättre fungerandemarknadsekonomi. Frånfolkpartiets sida har vi redovisat bestämda krav på utformningen av system förlöntagarfonder eller medborgarfonder. Delskall syfta till att säkerställa en tillfredsställande kapitalbildning ochlönsamhet i näringslivet. Del skall befästa ochförstärka marknadsekonomin och motverka allt slags maktkoncentration.Systemet bör därför vara marknadsanpassat och främja en effekiivitetshöjandekonkurrens. Det innebär bl. a. atl det smidigt måste anpassas lill enfungerande kapital- och aktiemarknad. Del innebär också atl vi motsätter ossvinstdelning genom ivångsemilterade aktier, som del bl. a. skulle vara svårtatt förena med traditionellt öppna frihandelseko-nomi. Systemetskall utformas så, alt del stöder allmänt accepterade löne- ochslabiliseringspolitiska strävanden. Del skall främja enfortsalt demokratisering av arbetslivet. Av två skäl anser viatt fonderna bör ha individuella andelar: Delsär det rimligt att ge den enskilde en direkt del av en ökad kapitalbildning,eftersom den åstadkoms genom att han eller hon avstår från en del av sittlöneutrymme; på så vis ökas också uppslutningen kring åtgärder för en ökadkapitalbildning. Delsger individuella andelar en extra press på fondledningarna att förvaltakapitalet på elt effektivt sätt. Många är intresserade av avkastningen; då ärdet svårare att slösa bort resurserna på omöjliga projekt. Vidutformningen av elt fondsystem finns det många svåra tekniska problem, som nunärmast belyses i ett antal expertrapporter från utredningen om löntagarna ochkapitaltillväxten. Det är dock viktigt all partierna anger sina utgångspunkteroch strävanden. Låt mig sammanfatta: Detär naturiigt i en demokrati att en så viktig fråga som denna föranleder olikaförslag och debattinlägg. säger för sin del nej till de förslag omlöntagarfonder som presenterades av en socialdemokratisk arbetsgruppliksom till andra system som leder till ökad maktkoncentration i ekonomin. Vianser att rätt utformade reformer för atl sprida ägandet och motverkamaktkoncentration skulle förstärka marknadsekonomin, bl. a. genom atlunderlätta en stabilt högre nivå på lönsamhet och kapitalbildning. StaffanBurenslam efteriyser också en granskning av hur frivilliga system, somunderlättar ett individuellt meddelägande bland de anställda, kan genomföras påbättre villkor än som är fallet. Utredningenom löntagarna och kapitaltillväxten skall enligt sina direktiv pröva och läggafram förslag lill alternativa modeller för löntagarnas delaktighet ikapitaltillväxten. En av de expertrapporter som publiceras granskarjust de frivilliga syslem som existerar. Utredningen om kooperationen ochdess roll i samhället har i uppgift atl belysa de kooperativa företagens roll idel svenska samhället och kommer därvid atl studera de löntagarägda företagensvillkor. Dessutom härdens, k. lönspardelegalionen i uppdrag att följautvecklingen av del s. k. skaltesparandei och hushållens sparande i stort. Ienlighet med vad tidigare uttalat vid sin behandling avfinansutskoiteis betänkande 1978/79:27 bör frågan om lönsparande i det företagdär man är anställd kunna inrymmas bland lönspardelegationens uppgifter. Omlöntagatfonder m. m. Omlöntagarfonder m. m. anslöt sig vidare till följandeuttalande i finansutskottets betänkande 1978/79:33 med anledning av bl. a. enmotion från om system av det slag som : "Utskottetvill framhålla betydelsen av att frågan om löntagarna och kapitaltillväxtenblir allsidigt belyst och atl olika förslag blir prövade. Utan att ta ställninglill den i motionen beskrivna modellen till löniagarsparande vill utskottettillstyrka att denna utreds vidare. Del bör ankomma på regeringen att välja ivilken form utredningsarbetet bör bedrivas." Regeringen kommer självfalletall se till atl det utredningsarbete som här uttalat sig för ocksåkommer att ulföras. Jag ber atl få tacka statsministern för svaret på min inlerpellation. Socialdemokraternaslöntagarfondsförslag har två delar. Den ena delen består i att man vill införaen ny löneskatt om för att bilda en kollektiv kapitalfondsom är knuten lill det centrala facket. Förslaget innebär att dengenomsnittlige löntagaren lill det centrala facket skall avstå ungefär 2 000kr. Den andra delen av fondsocialismen innebär atl företagen av sinvinst tvingas överlämna aktier i det egna företaget till facket. Dennafondsocialism medför att de centrala fackliga organisationerna både kommer atldominera kapitalmarknaden och inträda som ägare av större delen avnäringslivet. Förslagen har kritiserats i två grundläggande avseenden. Man harpåpekat att facklöreningsfonderna skulle leda till en oerhördmaktkoncentration, etl korporativt system med dubbla rösträtter och enförtunning av den politiska demokratins innehåll, och rakt ingen ekonomiskdemokrati. Denandra huvudanledningen till kritik är atl detla ekonomiska system skullefungera illa. Man skulle ersätta marknadsekonomin, som bygger på alt beslutenfattas ute i företagen bland dem som där är verksamma och som har den störstakompetensen när det gäller atl sköta förelag på etl lönsamt ochsysselsältningsskapande sätt, med ell system där det centrala facket beslutar.Om den ordningen vore överlägsen skulle detla förvisso redan ha bevisals,eftersom det Ju faktiskt står fritt att konkurreraul andra förelag och den vägen ta över. Socialismeninnebären stark maktkoncentration till centrala instanser. När ekonominfungerar illa och en folklig kritik utbreder sig finns risken alt den centralamaktapparaten utnyttjas till alt undertrycka kritiken. Det är på delta sätt detsocialistiska ekonomiska systemet i de länder som prövat på det kommit att visasig oförenligt med ett rikt mått av medborgerliga fri- och rättigheter. Jagtror inte alt socialismen införts i onda avsikter i dessa länder. Menäven om systemet införts med goda avsikter, har dess verklighet blivit ond.Verkligheten har blivit systemels fiende, och maktapparaten har då använtstill att försöka dölja detla. Socialdemokraterna och LO har i två omgångar förtfram konkreta förslag lill hur fondsocialismen skulle se ut. Men både Meidnersrapport till och den särskilda arbetsgruppens rapport lillLO och socialdemokraterna har lagts åt sidan sedan kritiken blivitövermäktig när man väl fått konkreta förslag alt granska och inte bara luftigaprinciper. Men grundidén har ingalunda lagts åt sidan. Med slor kraft ägnar sigsocialdemokraterna åt atl förkunna atl de tänker införa sina fackföreningsfonder.Man avser att lägga fram etl detaljerat förslag därom till val. Menredan valutgången kommer självfallet all ha stor betydelse förfondfrågan. Partiernas valresultat kommer atl inverka på ambitionerna påfondområdet. Del behövs därför inför valet en genomgripande debatt om fonderna.Det förefaller dock som om socialdemokraterna är skäligen ointresserade avdetta. Man ägnar sig uppenbarligen mest ål atl i inre kretsar diskutera sinafonder och inskränker sig i den mera offentliga debatten till vaga påståendenatt fonderna behövs. Socialdemokraterna har ännu inte svarat på de inbjudningarmoderaterna i olika omgångar- första gången - tillställtdem om landsomfattande debatter om fonderna. Närfonderna diskuteras hänvisas del ofta till den s. k. löntagarfondsutredningen.Denna förväntas arbeta fram olika modeller och konstruktioner av löntagarfonderoch lösa alla de problem med fonderna och svårigheter som i debatten påpekas.Det har därför sitt intresse atl något belysa var löntagarfondsutredningenbefinner sig. Verkligheten är den att socialdemokraterna i utredningen inlekunnat ange hur de vill att dessa fonder skall se ut. Sekretariatet har inlefått den ledning det rimligen behöver för alt kunna bedriva något mer änseminariearbeten. Utredningen mal fram tekniska rapporter av olikanationalekonomer. Mer är det inle. Brända av fondkritiken harsocialdemokraterna i utredningen varit ovilliga att komma med någrapreciseringar före valet om hur de i praktiken tänker sig sina fonder. Isjälva sakfrågan mal därför sekretariatet på tomgång. Detla är intressant bl.a. med tanke på att socialdemokraterna tänker sig atl ha elt fondförslagfärdigt till sin kongress 1981, vilket innebär alt utredningen redan undernästa år måste bli färdig. Efter valet skall del tydligen komma elthafsverk. Jagläser i socialdemokraternas kongressrapport om löntagarfonderna att del finnssvåra tekniska frågor kvar atl lösa, men alt en statlig utredning under ledningav håller på alt arbeta fram förslag till lösningar på dessapraktiska problem. Om socialdemokraterna vinner valet 1979-heter det - kommerutredningen att få alla de resurser som behövs för alt snabbi arbeta framfärdiga förslag. Låt mig få framhålla, herr talman, atl utredningen alls intesaknar resurser, men den saknar besked från socialdemokraterna om hur de försin del vill konkret inrikta arbetet. Dethar f ö. sitt intresse atl notera, alt alla de olika expertutredningar somutredningens ledamöter fått ta del av leder lill den slutsatsen alt argumentenmot fonderna blir ännu starkare och argumenten för fonderna ännu svagare.Framför allt brukar ibland med hänvisning till de ekonomiska Omlöntagarfonder m. tn. Omlöntagarfonder m. m. svårigheternai landet göra gällande att dessa svårigheter är etl tecken på kapitalismenskris. I stället ärdet väl, som påpekar i , så ausocialismens problem är att kapitalismen fungerar väl - åtminstone om den inteförstörs med pålagor och regleringar-och att det alls inle är så enkelt attersätta den. Vad vi nu bevittnar är i stället socialismens kris. Det finnsingen bankrutlerad kapitalism alt ersätta. Efter att hairrat omkring med olika statssocialistiska idéer som saknat lockelse på folkethar den socialdemokratiska ledningen nu morskat upp sig med tron på denkorporativa socialismen. Men även den saknar lockelse därför atl dessförespråkare inte heller kan visa atl och hur delta system skall fungera.Därför denna fortsatta vacklan och ovilja alt precisera sig. Varje steg frånvision lill konkretion avslöjar farligheterna. Vad vi bevittnar är inlekapitalismens kris utan socialismens kris. Dettaskulle nu i och för sig inte vara anledning lill bekymmer, om det inte var såatt man likväl löper risken att detta system kommer all införas, omsocialdemokraterna vinner valet. Dessutomutgör redan hotet om fonder något allvariigt, eftersom det försämrar denekonomiska utvecklingen. Vårt nuvarande ekonomiska system, byggt pånäringsfrihet, enskilt ägande och privat företagande och initiativ fungeraruppenbariigen sämre om del finns skäl atl räkna med möjligheten att resultatetav egna ansträngningar kommer alt fråntas en. Del blir då mindre lockande atlinvestera och försöka utveckla förelag. Detta innebär i sin tur altsysselsättningsläget försvagas och möjligheterna lill förbättrad levnadsstandardförsämras. Kraftiga höjningar av löneskatterna kommer antagligen i praktikeninte att leda till motsvarande lägre löneökningskrav. Förhandlare kommer altförsöka genomdriva löneökningar som det inte finns reellt utrymme för när välfonderna tagit sin tribut. Eftersom det inle går alt lyfta sig i håret, blirsumman av detla kostnadssiegringar och ell försämrat konkurrensläge.Erfarenheterna av kostnadskris är i alltför färskt medvetande föratl dessa utsikter inte nu skall ha en återhållande verkan på investeringar ochnyföreiagande. Detandra hotel är helt enkelt alt utöver den traditionella risken med företagandekommer ytterligare en risk - den alt få sin egendom konfiskerad. Debattenär fri och ingen skall hindras alt komma även med tokiga förslag. Men man skallveta atl löntagarfondshotet försämrar sysselsättningen ochlöneutrymmet. Trots alt anser sig bättre än alla andra påatt sköta företag, försöker LO inte ens atl mildra denna svacka i det privataföretagandet, som man själv har skapat, genom några egna ansträngningar iföretagandets bransch. Isitt interpellationssvar vill inte alls låtsas om dessa risker,trots att jag speciellt frågat honom om hans uppfattning på denna punkt. Menatl en ökad risk hämmar utvecklingen är en självklarhet. Det är f ö. något somvissa socialistiska debattörer själva har erkänt. Wigforss har erkänt det. aktuella debatten har samma förhållande påpekats av Hullerslröm och Mannheimer.Så också av som i påpekat alt " den nuvarande'olusten' inäringslivet (i delaren följd av blotta förslaget om löntagarfonder) haråterverkningar på ekonomin som hotar välfärdssamhället". När t. o. m.socialdemokraterna är medvetna om detta problem är det konstigt altfolkpartiledaren inte önskar yttra sig i klartext på den punkten. Avdessa socialdemokratiska debattörer drar väl flertalet den slutsatsen att mandärför, om man vill ha socialisering, måste införa den bums. Man kan inle ha enekonomi gående utan drivkraft. Vi moderater drar den slutsatsen atl man därförmåste lägga ned löniagarfondsdebatien så fort som möjligt. tycksinle dra någon slutsats alls, och det lyckerjag är illa. Eftersom Jag ställt endirekt fråga till honom på denna punkt och eftersom den frågan faktiskt ärmyckel betydelsefull, vore det rimligt alt vi här skulle kunna faen ansats lillsvar. Folkpartietsegna fondföreställningar kan f ö. inle undgå atl ha något av samma hämmandeverkan även om förslagen inte alls är lika långtgående. Vadär då förslag? Ja, i statsministerns svar till mig är delta myckeloklart. Man vill ha, som man säger, "rätt utformade löntagarfonder".Men vad menas med "räu utformade"? Om det får vi i det här svaretveta ännu mindre än vi visste genom att ha läst partistyrelsesutlåtande till landsmölei . Där kan vi se att vill öka löneskatternai tanke att öka kapitalbildningen. Vidare tänker man sig alt höja bolagsskattenför de mera framgångsrika företagen. Detligger nära till hands alt anta att landsmötets beslul fortfarande gäller. Delär därför konstigt alt nu talar så vagt om "rätt utformadefonder".