prot · G209162 · 1978-12-31 00:00:00 — Det har man i detta parti lärt av att ha konfronteratsmed den kalla verkligheten, där Åslingdoktrinen snabbi vissnade och visade sigotillräcklig. Men när man sedan kommer till utskottsbehandling och kammarbesluthar man glömt allt del här för glädjen alt få skriva ihop sig med såvälfolkpartister som moderaler. Inför kravet på borgeriig treenighet är tydligenalla sakskäl glömda. Då bara blundar man och skriver. Man skulle kunna säga attcentern, i glädjen över alt fä med den mening de framför allt tillskriver sig,accepterar trebetygsuppsatser som riktlinjer för rikets näringspolitik. "Dentekniska utvecklingen bör främja ekologisk balans och en human livsmiljö." Denborgerliga hopskrivningen blir därför mest en polemik, en polemik mot densocialdemokratiska motionen. Ja, borgeriig enighet består tydligen nu som förri att man är emot socialdemokraterna. Det är man ense om. Vad man är för ärbetydligt svårare alt klara ul - det vet man inte rikligt. Försocialdemokraterna är del självfallet omöjligt att acceptera den passiva ochförnöjda syn på industripolitiken som proposiiionen pläderar för. För oss ärnäringslivets utveckling en angelägenhet för hela samhället, dvs. inflytandetmåste delas mellan samhällsorganen, företagen och de anställda. Enligt vadregeringen framhåller i sin proposition kommer inom den svenska industrin underde närmaste åren atl ske omfattande strukturella förändringar, som kommer altberöra tiotusentals anställda och deras familjer och som kommer att innebärakonsekvenser för mänga orter och regioner i vårt land. Regeringen finner dettydligen helt riktigt att denna omfattande process skall styras av företagenoch av de enskilda ägarinlressena. Ensådan polilik är inte bara etl hot mot tryggheten för de anställda. Denförsvårar också strävandena mot balanserad regional utveckling och ärelt hotmol Slora delar av vårt land. En fortsatt industriell expansion är nödvändig ivårt land för atl ge människor arbete och trygghet öch för alt skapa deresurser vi behöver för fortsatt utjämning av klyftorna i samhällel. En sådan industriell utveckling måste bygga på effekiivisering och Ivdustripolitiken,m. utbyggnadav våra basindustrier men ocksä på en effektiv satsning på framtidsinriktadeinvesteringar i nya produkter, ny produktionsteknik och nya marknader. Därförkrävs ökade resurser fören samhällsledd planering av industrins utveckling isamverkan mellan stat, förelag och anställda. Det krävs slora och målmedvetnasatsningar på forskning och industriell utveckling liksom ökade insatser föratt stimulera exporten. Där är vi hell överens med industriministern - om hanfullföljer den tanke han själv framförde här. Industrinskapitalförsörjning måsle också tryggas om vi skall komma ur den kris vi haftunder , dä industriinvesteringarna är för år har sjunkit.Kapitalförsörjningen måsie till stor del ske i kollektiva former. Särskilt denmindre industrin måste ges förbättrade utvecklingsmöjligheter, och densamhällsägda industrisektorn måsle utvecklas och ges en aktiv roll. Det gällersåväl i fråga om strukturomdaningen som i arbelel au skapa nya produkter. Deanställdas inflytande i industrin måste också stärkas. Dethär är några av de åtgärder som vi anser mäste till för att sätta fart päSverige. De främsta förutsätlningarna är dock beslutsamhet och en stark viljaalt bygga upp vårt näringsliv till gagn för alla medborgare. Den passivitet ochden bristande vilja och tilltro lill vårt näringslivs utvecklingsförmåga somskymtar i regeringens riktlinjer kan inle godtas. Vi kräver en aktivindustripolitik. Därför bör med avslag på proposiiionen godkänna desocialdemokratiska riktlinjerna för industripolitiken. Jagövergår sä lill att hell kort kommentera några av beslutspunkterna ibetänkandet. Låt mig allra första konstatera atl den centrala fond förinduslriutveckling som tillkom under den socialdemokratiska regeringen men somavskaffades av trepartiregeringen nu återkommer. Enigheten är total om attupprätta denna fond pä 300 miljoner. Jag skall inte grumla enighetens glädjemed att påminna om de underiiga argument som från visst håll användes för attavskaffa fonden en gång. Det sägs atl det varder glädje i himlen över varjesyndare som sig omvänder och bättrar. Jag skall därför inte kommentera del helamer än au jag hälsar förre industriministern välkommen atl som enbotfärdig syndare vara med oss om att upprätta den här fonden. Närdet gäller stödet till de regionala utvecklingsfonderna liksom inrättande avvissa utvecklingsbolag har en uppgörelse träffals mellan socialdemokraternaoch om en väsentlig förbättring av regeringens förslag. Dessa regionalafonder fär nu en förstärkning på dels 300 miljoner i direkt anslag, delsytteriigare 300 miljoner i form av en rikgäldskredit. Deras möjligheter tillutlåning lill företagen har således kraftigt förstärkts. Därutöver fårfonderna ett med 10 miljoner förhöjl anslag för administration. Delsocialdemokratiska yrkandet om försöksverksamhet med regionala investmentbolagkommer lill konkret förverkligande i två län. SVETAB ges möjligheter att bildaytterligare två regionala investmentbolag och för därjämte 30 miljonerytteriigare för sin allmänna verksamhet, alll enligt centermotionens förslag.Vi har även kunnai enas om att de rikstäckande utvecklingsbolag somsocialdemokraterna har föreslagil kommer till stånd inom områdenas traflksystem,miljövård och energi. Vi ser dessa utvecklingsbolag som synnerligenbetydelsefulla för utveckling av nya idéer inom industriproduktionen, ochbolagen passar väl in i de förslag som kommer från en grupp som sysslar medforskningspolitik. har kunnai få gehör för vissa andrautvecklingsbolag. Jag noterar dessa ting som myckel betydelsefullaförbättringar av regeringsförslagen. IVA, som utskottet finnergör mycket betydelsefulla insatser inte minst förutlandsbevakningen inom teknologin liksom i fråga om idékläckande och liknande,får elt i förhållande till regeringsförslaget fördubblat anslag på tvåmiljoner, med anledning av motioner från socialdemokraterna och ,som här kunnat enas. Närdel gäller ett utökat stöd till STU, alltså styrelsen för teknisk utveckling,tillstyrker utskottet en socialdemokratisk motion med krav på etl med 20miljoner ökat anslag, bl. a. för sådant utvecklingsarbete som initieras av deanställda. Närdel gäller regionala utvecklingscentra liksom regionala utvecklingsbolagföreligger ett flertal motionsförslag. Utskottet har dock funnit att de behovsom påpekas i motionerna bör kunna tillgodoses inom ramen för de kraftigtutökade anslagen lill de regionala utvecklingsfonderna liksom den centralautvecklingsfonden, allra helst som också möjligheten lill regionalainvestmentbolag öppnas på försök. Jag är medveten om att det i många av dessamotioner redovisas myckel akuta behov. Detla gäller kanske inle minst ,som har svårigheter och kanske kommer atl fä ännu flera sådana och därförbehöver denna tekniska utveckling. Men Jag tror atl man med hjälp av dessautökade resurser och inle minst med utnyttjande av den centrala fonden börkunna komma lill rätta med en del av dessa problem. Jag tror inte att den formav utvecklingsbolag som staten varit med om atl skapa i är den formsom behöver. Isåväl den socialdemokratiska som den centerpartistiska partimotionen framförsförslag om inrättande av s. k. handelshus för all främja exporten. Utskottethar enats om att föreslå aU frågan om inräuande av handelshus bör utredas inomregeringskansliet. Arbetet bör bedrivas skyndsamt. Detta bör kunna bli avmyckel stor betydelse för att främja exporten, inte minst för småföretagen. Närdel gäller förelagens kapitalförsörining har en mängd uppslag lagls fram i deolika motionerna. Särskilt i partimotionerna tar man upp en hel del förslag,som är av den typen alt de väl mest är alt betrakta som förövningar införvalrörelsen. Där talas om en femte AP-fond, om lån av tysk modell, omprojeklfond osv. Vi har från socialdemokraliskl håll upprepat värt förslagomatt inrätta en struktur- och industriutvecklingsfond, som skulle fö 2 000miljoner i invesleringsanslag och sedan kunna förslärka sina utlåningsmöjlighetermed ytteriigare 2 000 miljoner t. v. genom upplåning. De borgeriiga avstyrkerpä nytt denna fond, som vi anser skulle kunna bli av mycket slor betydelse förstrukturutvecklingen. Vi fullföljer värt förslag i reservation 2, som Jag yrkarbifall lill. Även vårt förslag om förstärkning av investerings-bankensullåningsmöjligheler för vi fram reservationsvägen. Industripolitiken,m. I motioner frän såväl socialdemokraliskl håll somcenterhåll framförs synpunkter på behovet av all staten skall kunna styrarekonstruktionsarbetet när det gäller förelag pä obestånd eller i konkurs.Ulskottsmajorileten har efte: diskussion enats om atl föreslå altbegära all regeringen genom lilläggsdirektiv lill föreiägsobeståndskommitténlåter utreda frågan hell förutsättningslöst. Förhoppningsvis kan denna viktigafråga på del sättet lösas inom en snar framlid. Iproposiiionen 184 föreslär regeringen alt lagen om styrelserepresentaiion iaktiebolag, ekonomiska föreningar och stiftelser, som gällt , nu skall gälla för ytterligare etl år. Etl flertal motioner har väckts i frågan. Men socialdemokraterna iutskottet, som har kommit atl diktera ulskotlsskrivningen i det här fallel,föreslår att lagens giltighet förlängs med och fär behålla sin nuvarandelydelse, eftersom vi anser atl den har stor betydelse för att öka informationsutbytetmellan förelag och anställda och samhällel. Vi vill också att regeringen tillfullo skall tillämpa lagen, vilket inte sker f n. Men samtliga borgerligaledamöter reserverar sig mot förslaget, dock med olika motiveringar. Självfalletfinns det många andra vikliga punkter i betänkandet som Jag borde kommentera,men tiden medger inte alt Jag fortsätter. Yrkandena och förslagen finnsju iulskottsbetänkandet, som jag förutsälleralt ledamöterna tar del av. De frågor vi diskuterar i samband med detla utskottsbetänkande äravutomordentlig betydelse för hela svenska folkel. Det gäller frågan pä vad sättvi skall kunna ytterligare ulveckla och stärka vårt näringsliv, hur vi skallkunna skapa arbele och trygghet för alla och regional balans i landet. Det ärmänniskan som måste stå i centrum. En industriell utbyggnad har inget värde isig, utan den har värde endast i den män den gynnar de många människornastrygghet och välfärd och bidrar till utvecklingen mot bättre fungerandedemokrati och medansvar för alla. Jagyrkar därför bifall lill de socialdemokratiska reservationer som är fogade vidutskotlsbetänkandet, nr 1,2, 8, 12, 14, 20, 25 och 28. Pä övriga punkler yrkarJag bifall lill utskottets hemställan. Industrikrisen har visat näringspolitikens otillräcklighet och brister.Samhällsutvecklingen och de internationella perspektiven motiverar engrundläggande analys av näringspolitikens mål och medel inför 1980-lalet. Ärdä denna grundläggande analys den som regeringen presenterar i sin proposilion123 om riktlinjer för industripolitiken? Det är klent medanalysen. De uppställda målen, i den män de förekommer, är ålderdomligarelikter från liberalismens barndom. Jagskall emellertid inte anklaga regeringens företrädare för detta, allra minstindustriministern som har annal alt göra än tänka på hävdvunna principer ochålderdomliga dogmer. Jagskulle därför så här i början av debatten vilja föreslå alt vi betraktar deriktlinjer för industripolitiken som proposiiionen anger såsom elt sällsamtmellanspel i svensk näringspolitik, ell mellanspel som äger giltighet itillämpliga delar över sommaren, då ändå har siängi för semesier. Ihöst måste vi på nytt ta itu med näringspolitiken, men frän andrautgångspunkter. Detgår säkert bra ändå för gamla . Industriministern har visat sig medframgång kunna rykta sitt värv ulan att vara bunden av några särskildaprinciper. Sådan är nämligen den industriella verkligheten f n. Delär väl denna nägot uppgivna eller skall man säga sangviniska syn på situationensom även bemäktigai sig del hårt arbeisiyngda näringsutskotlet och somavspeglar sig i utskottets värdering av de industripoliliska riktlinjerna.Utskottet har sålunda funnii att regeringens riktlinjer måsle, som det heter,modifieras i vissa avseenden. Utskotlsmajoritetenuttrycker sig synnerligen hänsynsfullt, men det går inte att ta miste pä egentligen helt underkänner riktlinjerna. Utskottsmajoritelen ansluter sigi del avseendet lill cenlermotionen och ställer upp några punkter, som visseriigenutskottels värderade herr ordförande nu har försökt undervärdera i sin polemikmen som ändå onekligen anger viktiga hållpunkter för etl icke-socialisiiskthandlande inom näringspolitiken : Marknadsekonomin skall baseraspå ett decentraliserat näringsliv. - Det betonade f ö. också industriministerni sitt anförande. Marknadsekonomin skall varasocialt inriktad och anpassad. Näringslivets uppgift skallvara alt tillgodose angelägna krav i samhällsutvecklingen när del gällerregionalpolitik och sysselsättningsutveckling. Den tekniska utvecklingen börfrämja ekologisk balans och utvecklingen mot en optimal livsmiljö. Detär, herr utskoltsordförande, myckel väsentliga principer i en icke-socialisiisknäringspolitik. Mer koncentrerat och med större eftertryck hade heller knappastmodifieringen - eller, jag skulle vilja säga avståndstagandet, frän regeringensriktlinjer- kunnai formuleras. Delär mol den här bakgrunden som man med stort intresse tar del av densocialdemokratiska reservationen beträffande riktlinjerna. Men som kammarensledamöter redan lorde ha upptäckt är det etl torftigt dokument, ja, etttorftigare dokument torde man fö leta efler i annaler. Här är delalltså inte ens fråga om något som skulle kunna betecknas som entrebetygsuppsats, varom utskottets ordförande lalade. Vadsocialdemokratin egentligen vill inom näringspolitiken skall tydligen ävenfortsättningsvis förbli en väl bevarad hemlighet för svenska folket. Det kanväl ändå inie vara så, att det största oppositionspartiels hela principiellautgångspunkt för näringspolitiken begränsas till avståndstagandet lill enöverdriven tilltro till marknadskrafterna och hävdandet av aktiv medverkan frånsamhällets sida lill industrins utveckling? socialdemokratiska partimotionen återfinns visserligen sju punkler somskall vara sammanfattningen, själva kviniessensen. Nr 162 kratiska näringspolitiken. Dessa sju punkler är emellertid sä allmänthållna Torsdaeenden "' menlösa till sin karaktär att de mycket väl skulle ha kunnaianvändas 31 mai 1979 "°" ' sammanfattning av regeringens proposition. Delfinns emellertid en punkt av de sju som den nuvarande regeringen Industrinolitiken naturligtvisinte skulle kunna tänka sig all framföra, nämligen kravet pä övergripande planering - dellaharju dagens debatt redan visat. Jag vill dock för min del gärna gesocialdemokraterna rätt i detta krav. Vi är överens om kravet på bättreplanmässighel både när det gäller samhällets näringspolilik och när det gällernäringslivets eget agerande, men jag är inle överens med socialdemokraterna omhur denna planering skall genomföras. Från sida hävdar vi att en ökadplanering när det gäller struklurulveckling och marknadsföringsinsatser iförsta hand är en näringslivets egen uppgift. Först om näringslivet självt inlemed tillräcklig kraft kan samla sig lill insaiser bör samhället inskrida.Socialdemokraterna å sin sida kräver samhällets styrande hand i del mesta,medan den nuvarande regeringen - om jag har försiålt det något luddigaförslaget till riktlinjer räll - inie vill vela av någon planering alls. Detkan måhända vara betecknande för situationen i vårt lands politiska liv alt detär i en fråga som denna som den ideologiska valiendelaren i näringspolitikenåterfinns. Utanen övergripande strategisk planering, t. ex. i branschernas egen regi, fruktarJag att ökade samhällsingripanden blir ofrånkomliga, med den risk förbyråkralisering av näringsliv och näringspolitik som delta medför. Närsocialdemokraterna i sin motion säger alt den s. k. Åslingdoktrinen övergavs avtrepartiregeringen är alltså detta påstående helt felaktigt. inne på samma tema . Tanken alt företagens resurser, inte minst i frågaom personal och kunnande, mäste nyttiggöras i en slrukluromvand-lingsprocess,är nämligen alltjämt oförminskat angelägen. Samhällets åtgärder skall avpassassä alt dessa resurser nyttiggörs i sä slor utsträckning som möjligt -åtgärderna skall inte ersättas av allehanda administrativa ålgärder frånsamhällets sida. Näringspolitiken måste därför utformas så atl företagenuppmuntras, ja, provoceras au aklivi spela med i den process som en fortlöpandeanpassning lill marknadsförutsättningarna innebär. Detta försummadesocialdemokraterna de hade ansvaret för näringspolitiken. Detvar en epok som manifesterades av kolariro på centrala institutioner och storainduslriprojekt - industriministern påminde om det: varven. 80,hela den massiva kärnkraftssaisningen etc. Inte heller med den polilik som dennuvarande regeringen bedriver tror jag emellertid att man bidrar till alt ökaföretagens benägenhet alt spela med i näringspolitiken, men är det heltenkelt därför att det saknas klart definierade mål från samhällets sida inäringspolitiken. Om man frågar första bästadirektör eller fackföreningsordförande man möter hur färdriktningenför näringspolitiken i är fär man underligt vilsna ochsvävande svar. Det är beklagligt, lycker Jag, att inle bättretog till vara lärlingstiden i ireparliregeringen. Även om detnäringspolitiska beslul riksdag nu går all fatta, som 58 så mycket annat denna underliga vår, bär provisoriets prägel finns delnågra karakteristiska utvecklingsvägarsom Jag vill närmare kommentera. Denförsta av dessa vägar, som beträddes under trepartiregeringens dagar, är densom bär mol en decentraliserad näringspolitik. Etableringenav de regionala utvecklingsfonderna, som en följd av trepartiregeringens s. k.smäföreiagspakei, är del betydelsefullaste steg inom näringspolitiken som vitagit i detla land pä myckel . Därmed fick vi en regional organisationför näringspolitiken med egen kompetens och egna resurser och en regionalförankring. Vi hade förordat alt etl nytt stort steg skulle las nu för attförbättra utvecklingsfondernas resurser. Denomständigheten att det direkta medelslillskoitet om 300 miljoner kompletterasmed en statlig garanti för upplåning av ytterligare 300 miljoner kan i nuvarandesilualion sägas vara någorlunda tillfredsställande, även om del intetillgodoser de krav vi har framfört. Det finns skäl understryka del angelägna ialt detla garantisyslem utformas sä att det ger tillräcklig smidighet ihandläggningen och inie minskar fondernas självständighet när det gällerkreditbedömningen. Del är ocksä betecknande för propositionens brister attutskottet känner sig föranlåtet att beställa ökade åtgärder från regeringenssida för atl ge fonderna möjlighet alt stimulera de mindre företagensmarknadsföring. Detta är nämligen elt av svenskt näringslivs sloraunderutvecklade områden. Detär angeläget atl anslaget till fondernas administration nu räknas upp med de 10miljoner vi föreslagil, och vi har dess bälire fött majoritet för delta. Underden korta tid som förfiutit sedan fonderna tillskapades har man nämligen kunnatnotera hur de personella resurserna blivit myckel hårt ansträngda. Ulskotleiföreslår nu också - något överraskande, eftersom det innebär atl folkpartietsledamöter övergivit tidigare accepterade principer - alt fondernas styrelserskall genom statens direktiv få representanter för företagare och fack. När jagskrev proposiiionen 1977 förordade jag atl ansvaret för valet avsiyrelserskulle läggas i landstingens händer. Utgångspunkten var givetvis atlnågon mer representativ församling på regional nivå än landstingen finns inie.Del är minst av allt lämpligt all ge en sådan församling en pekpinne fråncentralt håll belräffande hur styrelserna skall vara sammansatta. De skäl somnu anförs för all ändra den lidigare ordningen är alltså inte övertygande-principiellt är skälen t. o. m. beklämmande. Denandra viktiga vägen som utskottet föreslåralt man skall vandra vidare pä är densom avser utveckling och forskning. Även i delta avseende är det initiativ fråntrepartiregeringen som man fullföljer. Ytligtbetraktat kan det förefalla som om det tillskapas mänga nya institutioner ochalt utskottsmajorilelen gripits av en övertro pä institutionernas roll inäringspolitiken. Sä är dock inie fallel. Om man vill fullfölja strävandenatill diversifiering och decentralisering av näringslivet, får man inte dra sigför alt skapa lämpliga redskap för den uppgiften. Utvecklingsbolag försärskilda teknikområden är ett sätt att koncentrera insatserna inom särskiltintressanta utvecklingsområden för att få maximal effekt. Sent omsiderförsvinner nu gamla låsningar i politiken. T. o. m. Industripolitiken,m. Nr 162 utvecklingen av alternativa energikällor betraktas nu som angelägen,och Torsdaeenden '"°" sektorn finns förvisso mycket intressanta resultat atthämta av Ävenden regionala baseringen av investmentbolag med Svetab som Industrinolitiken huvudman, som inleddes avtrepartiregeringen, fullföljs nu med i första hand tvä nya utvecklingsbolag i anknytning till deregionala utvecklingsfonderna i och Västerbotten.Det är ocksä glädjande att vi fält socialdemokraternas stöd för tillskapandetav tvä nya regionala investmentbolag. Det finns nämligen redan intressantaerfarenheier atl redovisa inom Svetab när del t. ex. gäller au spåra uppblivande företagare, hjälpa dem i gång och utbilda dessa personer för derasuppgift. Även dessa bolag skall ses som elt komplement tillutvecklingsfonderna. Det finns anledning betona atl det är angeläget atlverksamheien i de regionala invesiment- och utvecklingsbolagens regi sker inära anknytning lill utvecklingsfondernas verksamhet. Jagbeklagar all del inie har gått all samla majoritet för förslag till ensärskild projeklfond. En sådan fond skulle nämligen lösa etl av innovatörernassvåraste problem Just , nämligen att utveckla en idé till en marknadsanpassadprodukt. IngvarSvanberg sade all tänker om när det gäller utvecklingsinsatserna genomalt vi nu accepterar inrättandet av en central utvecklingsfond. I vad gäller deslörre industriella projekten var det faktiskt en fråga som väcktes i den gamlatrepartiregeringen i samband med utformandet av varvspolitiken. Vi hade alltsåredan då planerat att för slörre industriella utvecklingsprojekt skapa en bassom skulle möjliggöra deras realiserande. Jag uppfattade det som att IngvarSvanberg beklagade regionaliseringen av den gamla utvecklingsfonden. Var detändå inte av stort värde atl utvecklingsfonderna fick möjlighet all ocksä gelån och stöd för projekt? Den möjligheten åstadkoms Ju genom regionaliseringenav den statliga utvecklingsfonden. Naturligtvisär inte dessa nya redskap för att främja de mindre företagens verksamhetavgörande för näringslivets utveckling i stort. Del allmänna klimatet,attityden till företagandet och den ekonomiska politiken är de gmndläggandefaktorerna. Inför 1980-lalel är del framför allt angeläget au samhällel nuanger sina mål, så atl människorna i arbetslivet, i slora som små företag, intebehöver sväva i ivivelsmål om näringslivets villkor inför framliden, ochnäringslivets roll i samhället. Löniagarfondsdebatien, sådan den initierades avsocialdemokraterna, kan vara en lämplig illustration till hur situationen blir,om man inie anger klara, koncisa mäl och ocksä är beredd atl tala om vilkenfärdriktning man skall ha. Dentränga sektorn i näringslivet inför 1980-talel är inte riskkapitalet, denutbildade personalen eller andra dagens brisiomräden ulan helt enkeltnyskapandet och benägenheten hos enskilda människor att känna stimulans ochmotiv för ansvarstagande. Näringspolitikens allt överskuggande mål måste därförvara att skapa en atmosfär som främjar just nyskapande och utveckling.Riksdagens beslut om industripolitiken är i det avseendet knappastsensationellt men etl steg på vägen.