prot · G20953 · 1978-12-31 00:00:00 — Jag övergår därefter tillatt kommentera de särskilda vpk-molionerna, Imotion 1977/78:1010 begärs all skall la sitt ansvar för atl bekämpaalla försök atl motarbeta beslut om gemensam vårdnad för Utskottettycks visserligen inte vilja bestrida att fördomar mol denna viktiga reform kanvara rådande ute i förvaltningarna. Del är bra. Men då borde man också göranågot ål fördomarna. Del gör man nu inte. Man förhåller sig passiv. Argumentetär atl utskottet besökt och där inle funnit någon fientlighetmot reformen bland tjänstemän på socialförvaltning och allmän advokatbyrå. Detär ett något märkligt resonemang. Ingen har begärt att utskoitei specielltskall bekämpa fördomar i förvaltningen i . Och inget säger heller attförhållandena i är representativa för en vidare krets av myndigheter. Detverkliga, och som vi lycker, beklagliga förhållandel är att del råder bådeokunnighet och fientlighet på en rad håll när del gäller reglerna om gemensamvårdnad. Det borde utskottet veta. När principen om gemensam vårdnadgenomfördes nödgades utskottet självt referera ett kraftigt motstånd molreformen. Det motståndet kom i remissyttranden bl. a, från ,från tingsrätterna i och , från socialutredningen, från socialacentralnämnden i och en rad andra instanser. Meddetla vill jag inle påslå atl domare i gemen skulle ha någonting emol principenom gemensam vårdnad när den nu är genomförd. Men det attitydmotslånd som fannsger all anledning atl anta alt det bland enskilda tjänstemän inom rättsväsendeoch inom socialmyndigheler finns ett betydande psykologiskt motstånd. Detbekräftas också av praktiska erfarenheter. FöreningenFamilj och Rätt gjorde exempelvis en enkät hos en rad familjerådgivningsbyråeri . Ingen av de tillfrågade byråerna sade sig ge någon posilivinformaiion om denna nya vårdnadsregel, några sade sig konsekvent avrådasökande från gemensam vårdnad, och flertalet gav inga upplysningar alls isaken. slörre kommun i gick både biträdande socialchefen och chefen förallmänna advokatbyrån ut i tidningen och gav felaktiga informationer omde ekonomiska villkor som gäller vid gemensam vårdnad -allt i syfte att skrämmasökande från att utnyttja möjligheten. Förfrågningar från föräldrar har enligldirekta uppgifter jag fått vid socialförvaltningen i mötts med energiskaavrådanden. Jag skulle kunna ge många andra sådana exempel. Såvisst bekämpas reformen. Och det är alt detta kommer fram ochkritiseras. har ingen anledning att tolerera sådanl uppenbartlaglrols - så myckel mindre som även de nya vårdnadsreglerna alltjämthar svårt att slå igenom på många håll. Utskottets flathet mot myndigheterna ifrågan bådar inte särskilt gott. Imotionen 1978/79:30 från vpk krävs all ändras så atlrättegångskostnad i mål om jämkning av underhåll skall åvila den som förbarnets lalan och inte barnet självt. Det är lätt groteskt atl barnet, somsjälvt inte för ha något inflytande i frågan, skall stå för kostnaderna om detförlorar Underhåll till barn och frånskilda, Underhålltdl barn och frånskilda, m. Vårdnadshavårendäremoi kan processa på barnets vägnar och barnels bekostnad i del oändligautan atl stå minsta risk. Än mer stötande är del alt en underhållsskyldigförälder kan fö räll i domstolen men ändå tvingas betala sinarättegångskostnader själv. I regel harju nämligen barnet inga egna tillgångarsom kan bestrida kostnaderna vid en föriust i rätten. Utskottetvill inte genomföra någon ändring. Dess motivering härför är något krystad,menar jag. Dess enda argument är alt vårdnadshavaren inle är part i målet ochdärför inle bör stå någon ekonomisk risk. Del är enligt min mening formelltspegelfökteri. Materiellt sett är det vårdnadshavaren och inte barnet som ärden verkliga parten, den part som fattar alla beslut om hur och ifall rättegångskall föras. Utskottethamnar också i sitt resonemang i lält förvirring när man i annat sammanhangframhåller hur risken alt fö bära rättegångskostnader är positiv, därför altden förhindrar eventuella okynnesprocesser. Med samma logik borde utskottet hakommii fram till att en risk för vårdnadshavaren i ett jämkningsmål också bordeförhindra onödigt processande och stimulera till överenskommelser i godo. Menlydligen är lagutskottets logik i della fall outgrundligare än t. o. m. Gudsvisdom. Slutligenkommer vi lill vpk-motionen 1978/79:31. I den yrkas tre saker. Till att börjamed vill vi aU avdraget skall vara 1/30 och inte 1/40 av månadsbidraget per dagnär barnet vistas hos den underhållsskyldige. Vi vill också att avdrag skallkunna göras när vistelsen sammanhängande har omfattat . Utskottet villbara medge avdrag vid vistelse uppgående till . Utskottet menarockså att dygnet skall räknas lill kl. 24.00.1 motionen däremotanges att man skall räkna praktiskt, dvs. från del barnet tas emot. Idessa ting har lagutskottet återfallit på yttrande från socialutskottet, somtillfrågats i ärendet. Om man vill vara litet elak kan man säga atl sakenknappast har vunnit på det. socialutskott är nämligen i detla som iandra sammanhang den obestridlige mästaren i detta hus när det gäller logiskamärkligheier. Jag skall något gå in på del. Dei propositionen föreslagna reglerna innebäratl en underhållsskyldig kan dellapå ett myckel omfatlande säu i den prakliska vården av barnet utan atl föminsta avdrag. Det tycker vi är slötande och orimligt, när man nu har gått inför avdragsprincipen. Ändå vill socialutskottet godta del. Vad är då utskottetsavgörande argument? Jo, hör och häpna, det är omsorgen om försäkringskassornaoch kronofogdarna, som skulle fö det så besvärligt, så besväriigt om generösareavdragsbestämmelser gällde. Varför skulle de fö det? Jo, i de speciella falldär bidragsförskott utgår skulle oftare förekommande avdrag i underhållenvålla fler avräkningsproblem. Men i del slora flertalet fall utgår ju ingetbidragsförskott. Även då skulle alltså avdragen försvåras, även om de inte allsberör vare sig kassor eller kronofogdar. En viss kategori underhållsbetalare,som såvitt jag vet utgör majoriteten, skall alltså fö sitt läge försämratdärför atl en annan kategori, en minoritet, eventuellt skulle kunna vållakassor och kronofogdar visst merarbete. På s. 63 i betänkandetsäger socialutskottet att avdragsrätten bör ges en generös utformning och altdet är viktigt för att slimulera en god kontakt med barnet. Men överst på s. 64har omsorgen om underhållsbetalaren plötsligt utbytts mol omsorgen omförsäkringskassorna och kronofogdarna, vilket jag lycker är en smält komisklogik. Man kanju tänka sig vad den skulle leda lill om vi överallt skulle eftersättade sociala och mänskliga syftena med en reform lill förmån för principen att viinte fick vålla myndigheter mer arbete. Varje reform och varje förbättringmedför ju vanligen att myndigheter för mer arbete. Det ärju därför vi harmyndigheler. Vikommer så till regeln atl dygnet skall beräknas . Det innebär somsynes att om underhållsbetalaren tar emot barnet och hardet hos sig och påföljande natt, så får ändå inle avdrag göras fördella dygn. Vad värte är - del medför alt man måste ha barnet förattden föreslagna femdygnsregeln skall få någon verkan. Harjag barnet i femverkliga dygn, dvs. 5 x , får jag inte göra något avdrag såvida jaginte hämtar barnet mitt . Den praktiska följden är att inga avdragkommer att medges annat än för t. ex. den längre sommarvistelse som brukarförekomma i umgängessammanhang. Därmed undergrävs en viktig del av det påståddasyftet med reformen. Nuhar socialutskottet - vars uttalande i frågan lagutskottet refererar ochställer sig bakom - en märklig motivering för att på detta sätt försämra deunderhållsbetalandes utgångsläge. Motiveringen består - förutom av den vanligaomsorgen om försäkringskassor och kronofogdar - av rädsla för all föräldrarna skulletvista med varandra, om man fick en mer praktisk regel. Jag vet inte omsocialutskottet har haft någon dunkel tanke om atl folk kanske tvistar mindremed varandra när de sover än när de är vakna. Det är i så fall den endaursäkten för alt framföra det här ivisleargumentet. Iövrigt håller inte resonemanget,som var och en förstår. Ärjag benägen atttvista med milt barns mor, kan jag ju tvista oavsett beräknas frånkl. 00.00 eller om det räknas 24 limmar från någon annan tidpunkt. I det senarefallet kan jag, som socialutskottet riktigt påpekar, tvista om vilken tid pådagen jag skall fö hämta barnet. I del förra fallet kan jag tvista om huruvidajag skall hämta barnet eller påföljande morgon, eftersom jusl deltai det fallet blir avgörande för om jag skall fö göra avdrag för det aktuelladygnet. Omman däremot - som vpk föreslår och som föreslås även i en socialdemokraliskmotion och i en moderat motion - har lidsregler, som ansluter sig nära lill denpraktiska verkligheten och som utgår från den tidpunkt när barnet faktiskt tasom hand, då blir de flesta normala föräldrar benägna all acceptera del rimligadäri. Då finns ingen påtaglig anledning lill tvist. är rädd förtvister, som man förordar en ordning som verkligen inbjuder tilltvister genom alt den grundar sig på abstrakta dygnsberäkningar och inte påpraktisk verklighel. För fiertalet människor ärdet inte särskill praktiskt attberäkna dygnet till . Vikommer slutligen till frågan om avdragets storlek, alltså rätten lillreducering av underhållsbidraget, där sådan avdragsrätl föreligger. Underhåll till barn och frånskilda, m. m. Underhålltdl barn och frånskilda, liksommotionärer från både socialdemokraterna och vill här alt avdragetskall göras med 1/30 . Ulskotlet ansluter sig till propositionens förslagall del skall göras med bara 1/40. Dä är argumentet att vårdnadshavaren harvissa baskostnader som måste läckas även när barnet vistas hos andra föräldern.Enligt socialutskottet läcks inte dessa kostnader av nu utgående former församhällslöd åt barn - ell påstående man i och för sig kan diskutera, men jaggår inte nu in därpå. Dettaresonemang bortser från två grundläggande fakta. Om en underhållsskyldig harlivligt umgänge med barnet - så livligt atl rätt lill reducering avunderhållsbidraget föreligger, vilket fömtsälter atl barnet vistas hos denunderhållsskyldige rätt långa sammanhängande perioder - har också denunderhållsskyldige baskostnader. Man måste då hålla viss utrustning, lägenhetav viss standard samt bestrida också andra kostnader, exempelvis resor om manbor på annan ort än vårdnadshavaren. Detta måste vägas in. Men del harsocialutskottet i sitt betänkande tydligen inle tänkt på. Vidaremåste del vara fel att säga alt vårdnadshavaren inte för hjälp till sinabaskostnader från underhållsbetalaren, om man har 1 /30 som avdrag per dag.Underhållsbetalaren bidrar ju till baskostnaden på två sätt. Delsför vårdnadshavaren slöd genom det underhållsbidrag som ulgår för de dagarunderhållsbetalaren ickeäravdragsberätligad. Dels för vårdnadshavaren stöd lillbaskostnaderna för månaden i fråga, eftersom underhållsbetalaren för betalafullt underhåll när han har barnet kortare perioder än . En del avunderhållet går ju alllid till baskostnader. Underhållsbidraget ärju som bekantinte uppdelat eller fastställt med hänsyn lill olika kostnadsslag. Det betalasi ett för allt med hänsyn tagen lill barnets totala kostnad. Omden underhållsskyldige har barnet så myckel alt vårdnadshavaren bara föreumycket litel stöd försina baskostnader, uppståten hell annan siluation. Dåmåsle man överväga om inle underhållsbördan skall skiftas över och eventuelltockså vårdnaden ändras. Det är alltså både logiskt och praktiskt berättigat attavdraget för den underhållsskyldige per avdragsberätiigal dygn blir 1/30 avmånadsbidraget, inte 1/40. De reformer som föreslås i propositionen är angelägna, och om de ärangelägna skall de också bli verkliga. De skall inte urholkas genom atldetaljbestämmelserna görs sådana att den lättnad för de underhållsskyldiga ochden större rättvisa som eftersträvas blir mer formell och urholkas på sittreella innehåll. Det är inte så ofta lagulskollel har att handlägga frågor som väckerslörre allmän uppmärksamhel. Del nu aktuella ärendet, nämligen ändrade reglerför underhåll lill barn och frånskilda, utgör dock ett undantag. Anledningentill aU detta ärende intresserat såväl massmedia som allmänheltorde vara alt dessa frågor berör så många människor. Sammanboendeföräldrar och deras barn berörs väl egentligen endasl formellt av de föreslagnanya bestämmelserna. Men i vårt land har vi, som vi hört tidigare, drygt 400 000barn - minst vart femte barn - vilkas föräldrar ej är sammanboende och därunderhållsfrågorna därför är betydelsefulla såväl för den underhållsskyldigeföräldern som för den som har vårdnaden av barnet och för barnet självt. Detär närmast två förhållanden som föranlett behov av reformer i vad gällerunderhållsskyldigheten mot barn, nämligen dels den befintligamöjligheten till gemensam vårdnad av barn för icke gifta föräldrar, dels deunderhållsskyldigas situation. När det gäller den senare kan konstateras attunderhållsskyldiga har alt betala så stora belopp atl de ej orkar fullgöra sinaskyldigheter, i varje fall om de skulle bilda ny familj. Följden har blivit attmånga underhållsskyldiga inle kan belala fastställda underhållsbidrag och attde även i övrigi misslyckas ekonomiskt och kanske också socialt. Drygthälften av de 400 000 barn jag nämnde för sitt underhåll genom bidragsförskott.Totalt uppgår bidragsförskotten för detta budgetår till 809 milj. kr., varavendast 267 miljoner eller beräknas återbetalas, enligtriksförsäkringsverkets uppgifter. Vid lagutskottets besök i uppgavförsäkringskassan där att endasl ca 15 96 återbetalade bidragsförskott utansärskilda åtgärder och all ytterligare fullgör sinåterbetalnings-skyldighet efter vidtagna åtgärder. En undersökning från 1970visarall 25 96 av de frånskilda underhållsskyldiga männen fick socialhjälp. Dettaär några exempel på hur viktigt del är att mildra underhållsbördan för främsiunderhållsskyldiga med svag ekonomi. Förslagen i propositionen, som i huvudsakbygger på familjelagssakkunnigas belänkande, är därför välkomna.Underhållsbördan föreslås lättad bl. a. genom att underhållsskyldighetenbättre anpassas efter den underhållsskyldiges betalningsförmåga, genom attpreskriptionstiden för underhållsbidrag blir , genom att jämkning avfastställda underhållsbidrag underiätias och genom alt indexhöjningarbegränsas. Enannan av de underhällsskyldiga önskad reform som föreslås är att visstavdrag för göras på bidraget för tid då barnet vistas hos denunderhållsskyldige. Men frågorna måste även ses ur deras synpunkt som mottarunderhåll. De något minskade kraven på de underhållsskyldiga skall ej drabba enförälder som har vårdnaden om barnet, eftersom bidragsförskott ulgår med 0,4basbelopp, f n. , om underhållet undersiiger della belopp. Mankan givelvis fråga sig vad denna reform kommer atl kosta samhällel. De förstaåren kanske samhällskostnaderna stiger. Men även nuvarande system kostarmyckel, främst i form av icke återbetalda bidragsförskott men också som enföljd av alt underhållsskyldiga misslyckas ekonomiski och sociall efterexempelvis en skilsmässa. Kan vi fö ett system med rimligare krav på deunderhållsskyldiga, ett system som leder till atl färre misslyckas att fullgörasina skyldigheter, ijänar samhällel på detta. Bortsettfrån en punkl, nämligen förslagel om behovsprövning av bidragsförskott, harutskoltsmajoriteten i huvudsak tillstyrkt propositionens förslag. Även om dettill utskottsbetänkandet har fogats sju reservationer, vill jag betecknaenigheten i utskottet som ganska stor. Underhåll till barn och frånskilda, m. m. Underhålltill barn och frånskilda, m. ni. och jag företräder utskottsmajoriteten i denna debatt, i vilken honfrämst kommer atl ta upp frågor som berörs i molioner som vi enhälligt avstyrkt-exempelvis frågorsom behandlade i sitt anförande. Jag avseralt något beröra de områden som reservationerna gäller. Ifråga om underhållsskyldighet mot barn kvarstår huvudregeln alt föräldrar ärunderhållsskyldiga. Denna skyldighet föreslås dock inle längre varaovillkoriig, utan hänsyn skall tas lill barnets behov egen inkomstoch sociala förmåner beaktats och lill föräldrarnas samlade ekonomiskaförmåga. Föräldrarna skall gemensaml svara för underhållet, var och en eftersin förmåga. Denstörsta betydelsen torde reglerna fö vid fastställande av underhållsbidrag. Isyfte dels att bättre anpassa underhållsbidraget lill betalningsförmågan, delsatl fö enhetligare bedömningar föreslås atl del i 7 kap. 3 §införs riktlinjer för de förbehållsbelopp den belalningsskyldige i normalfallethar rätt till, nämligen 1,2 basbelopp-f n. för egeluppehälle -, den faktiska bostadskostnaden samt, om särskilda skäl föreligger,0,6 basbelopp för maka eller sammanboende som den underhålls-skyldige harhemmavarande barn ullsammans med. Dessutom för 0,4 basbelopp förbehållas förhemmavarande barn. Med ändring av propositionens förslag föreslår utskottethär atl i speciella situaiioner förbehållsbelopp även skall fö gälla förhemmavarande styvbarn. Högre förbehållsbelopp kan fastställas för exempelvissjukt barn eller tonåring för vilka kosinaderna är höga. Sedanfrån nettoinkomsten efter skatt dragits alla förbehållsbelopp återstår eltöverskott som utgör underlag för fastställande av underhållsbidrag. Hänsyn tasdärvid till barnels behov och den andra förälderns betalningsförmåga. Det ärdock inte avsett alt hela överskottet skall tas i anspråk, eftersom del bl. a.skulle leda lill kraftiga tröskeleffekier vid inkomstökningar, särskill förpersoner som ligger i inkomstskikten kring förbehållsbeloppet. Detta framhållsi propositionen, och del betonas av utskottet. socialdemokraliska motionen nr 29 och i reservalionen 1 föreslås atl den ipropositionen föreslagna 7 kap. 3 § skall utgå och att som ledning fördomstolarnas bedömning endasl skall gälla de allmänna reglerna omunderhållsskyldighet i 7 kap. I § och vad som i propositionen och reservationenanges om förbehållsbelopp. Enligt reservanterna skulle 0,6 i stället för 0,4basbelopp förbehållas hemmavarande barn och 50 96 av överskottet tas i anspråkför underhåll lill ett barn. Detaljeradenormer kan självfallet ej tas med i lagtexten. Utskottet anser dock atl när detnu gäller alt ge ett konkret innehåll ål de nya principerna om attunderhållsskyldigheten inte skall vara ovillkoriig är den i proposilionenförordade lösningen alt föredra. 0,4basbelopp för hemmavarande barn har valts därför att det överensstämmer medbidragsförskottet, vilket är det lägsta belopp som tillerkänns elt barn. Sammaförbehållsbelopp har även valls för atl hemmavarande barn och annat barn skallbehandlas lika. Det är väl jusl jämställdheten mellan de båda typerna av barn somLennart tycks bortse från i sill resonemang. Propositionensoch utskottets skrivning om viklen av att undvika tröskeleffekier ryms bättreinom ramen fören rättvisare avvägning mellan de båda föräldrarnas försöriningsbördaän om man strikt följer den av reservanterna förordade 50-procenlsregeln.Exempel härpå har intagits i utskoltsbetänkandet. Jag har lilet svårt atlförslå resonemang om atl del skulle vara dels olämpligtmed paragrafen, dels felaktiga eller sinsemellan stridande motiveringar lillparagrafen. På en punkt har utskottsmajoriteten, bestående av alla utommoderaterna, frångått regeringens förslag. Det gäller förslaget om behovsprövningav bidragsförskotten. F. n. ulgår bidragsförskott utan behovsprövning. I syfteatl förhindra missbruk föreslås i proposilionen att bidragsförskott inte skallutgå om "barnet av annat skäl uppenbarligen saknar behov avbidragsförskott". Alla kan nog instämma i alt missbruk av sociala förmånero. d. skall förhindras. Men när man läser specialmotiveringen lill dennaparagraf blir man betänksam, eftersom en tillämpning skulle innebära att enensamstående med elt barn redan vid en inkomsl på ca . inteskulle anses vara berättigad till bidragsförskott. Ingen jämkningsregelföreslås heller, utan helt eller inget bidragsförskott skall ulgå. Specialmotiveringenär en anledning till atl lagutskottet, liksom socialutskottet som har yttratsig över delar av propositionen, avstyrker den föreslagna behovsprövningen. Enannan anledning är all del tillsattes en kommitté för aUse över samhällsstödet till ensamstående föräldrar och aU den kommitténs arbeleinte bör föregripas. Ireservationen 4 tillstyrker de moderata ledamöterna bifall till lagtexten, menmed annan motivering än den som justitieministern har angett i propositionen.Det är självklart en förbättring, men majoriteten har främsi med hänsyn tillden nämnda kommitténs arbete inte velat biträda denna lösning. Närdet gäller ålerkrav av bidragsförskott föreslog familjelagssakkunniga eltsystem enligt vilket försäkringskassorna nästan automatiskt skulle anpassaåierkraven efter den underhållsskyldiges betalningsförmåga. Ålskil-ligaremissinstanser var tveksamma till alt i vart fall ge försäkringskassornadessa uppgifter. Anledningen till motståndet var dels all försäkringskassornainte nu skulle orka med dessa uppgifter, dels rättssäkerhetssynpunkter, delsockså det förhållandel all försäkringskassor och domstol jämsides skullefastställa underhållsskyldighet, med rätt för kassorna atl frångå domstolsavgörande inte enbart i sänkande ulan även i höjande riktning. Liksomdepartementschefen och socialulskollels majoritet anser lagutskottetsmajoritet att tiden ännu inte är mogen för alt genomföra familjelagssakkunnigasförslag. Vi ulgår från atl kommittén för samhällsstöd lill ensamföräldrar skallta upp dessa spörsmål och hoppas alt familjelagssakkunnigas förslag därvidskall vara ett värdefullt underiag. Vi kan därför inte ansluta oss till kraveni reservationen 5 om alt nu skall begära alt Underhåll dil barn och frånskilda, m. m. Underhåll lill barn och frånskilda, m. m. kommittén fårtilläggsdirektiv för della. När det gäller uttalande , bedömer familjelagssakkunnigas förslag på denna punkt som otympligt, fårdet stå för hennes egen räkning och inte för den övriga delen avutskottsmajoriteten. De åriiga indexhöjningarna av underhållsbidragen har slagit hårt ochuppfatlats negativt av de belalningsskyldiga. varhöjningen i genomsnitt nära II % perär. De fiesta underhållsskyldiga torde ejha fött motsvarande neltoinkomsthöjning, varför underhållsbördan blivit allltyngre. För att mildra detta föreslog familjelagssakkunniga atl endastunderhåll upp lill bidragsförskottets nivå skulle följa index-utvecklingen,alltså i nuvarande penningvärde . I propositionen föreslås enannan lösning, nämligen alt indexändringen endast till 70 96 skall påverkaunderhållsbidraget. Somalllid när del gäller underhållsbidrag måsle man beakta både denbeialningsskyldiges och den belalningsmotlagandes situation. I den mån bidragetuppgår högst lill bidragsförskottet förden mottagande föräldern fullkompensation för indexändringar eftersom bidragsförskottet helt följerindexulvecklingen. Någonexakt matematisk beräkning synes inle ligga bakom den föreslagna70-procenisregeln, men detla kan inte heller anses erforderligt. Förslaget börgodtas som i viss mån ett provisorium. Jag kan nämna alt justitieministern islutprotokollet framhållit att om det föreslagna andelstalet, alltså ,längre fram kan visa sig mindre lämpligt avvägt, för en ändring åter övervägas. Atlunder sådana förhållanden, såsom krävs i socialdemokraternas reservation 6,begära ett särskill riksdagsuualande alt regeringen skall följa dessa frågorkan inle anses erforderiigl. Åriiga ändringar av andelslalet i enlighet med vadsom föreslagits i den socialdemokratiska motionen trorjag inte heller voreönskvärda. berörde i sitt anförande bidragsförskottslagen. Han framhöll allbidragsförskoilssysiemet var bristfälligt och att socialdemokraterna villskynda på arbetet med att åsiadkomma en lösning av jDroblemen på detta område.Jag vill hänvisa till den utredning som trepartiregeringen tillsatte för ell årsedan och som särskill har att se över samhällsstödet lill ensamslåendeföräldrar. Jag tror att trepartiregeringen i detta fall har tagil ettvärdefullt initiativ som jag hoppas atl även socialdemokraterna är nöjda med.