prot · G20941 · 1978-12-31 00:00:00 — Det finns elt engelskt uttryck som säger: Nothing succeeds like success- dvs. ingenling lyckas såsom framgång. Man kanske skulle kunna komplellera delmed atl säga: Ingenling hackas det på så mycket som på en hackkyckling. Detligger något i det när del gäller Bai . BaiBang-projeklet har haft väldigt stora problem, delvis därför atl det är ettmycket stort projekt - det största enskilda projekt vi är involverade i -,delvis därför atl det byggs upp i elt land som är skadat av kriget och somstått inför många administrativa problem. Huruvidaden regering som sitter vid maklen, eller trepartiregeringen som salt vidmakten,skulle ha startat eU så stort projekt vet jag inte. Vad jag däremotlycker atl jag utan vidare kan säga är atl när har gått in i ett så härstort projekt måsle vi - oavsett vilken regering som sitter vid makten -föradet i land, se till att inte bara taken kommer pä byggnaderna utan också atlmaskinerna snurrar och alt projektet ger den avkastning och den verksamhet somursprungligen var avsett. AllanHernelius och jag är ense på en del punkier. I fråga om Bai Bang-projektetärjag ense med honom när del gäller utformningen av avtal. Jag lyckerdet var otillfredsställande atl mana ena sidan laborerade med en tidsgräns, äandra sidan förutsatte att vår insats skulle pågå tills projektet varfullbordat. Mellan de tvä satserna i avtalet fanns det en spänning som inleborde ha funnits där. Jag håller också med om alt 1974 årsavtal borde ha underställts . Jaghäller även delvis med när det gäller del som han kallar fördubbelkommandoi. Det är riktigt som han säger alt det har lett till en delsvårigheter. Men vad jag har velat göra är att peka pä atl del också har förtmed sig väsentliga vinsier, nämligen all den vietnamesiska parlen i alla led avprocessen har varit involverad och kunnat tillgodogöra sig de kunskaper som vikunde överföra. Del var också nödvändigt all många enheter inom denvietnamesiska förvaltningen kopplades in för all ell så stort och kompliceratprojekt som Bai skulle kunna föras i land. Det beslår ju inte bara av enpappers- och massafabrik utan också av en mängd andra aktiviteter som gällerskogsodling, avverkning, transporter, vägar, samhällen, kraftförsörjning osv.Det har varit vikligl att ministeriet för lätt industri har fölt åstadkomma densamordning som var nödvändig för all hela den vietnamesiska förvaltningensolika armar skulle kunna fungera. Atl så inle alllid har varil fallet, att maninte lyckats i tillräcklig utsträckning, är bara en del av underutvecklingen ilandei. Jag tror ändå alt del har varil ett nödvändigt organisatoriskt drag. pekade på att lidsplanerna skiljersig på svensk och vietnamesisk sida. Det är riktigt att man på svensk sidagjort upp tidsplaner som förutser för genomförande av projekiei änvad vietnameserna gjort. Del är naluriigl alt vietnameserna gärna vill föprojekiei atl stämma med den femårsplan som de har och alt det är svårt för dematl rucka på den. Det finns en stelhet i planeringen där. Pä svensk sida har vibemödat oss att nå fram till enighet om en justerad tidsplan. Jag har självfört sådana diskussioner med vietnameserna, och nya sädana diskussioner kommeralt föras . Jag kan f ö. säga atl hararbetstakten förbättrats väsentligt. Vietnameserna har trots sina många andrasvårigheter satsat mera kvalificerad arbetskraft. Ändå har man inte helt lyckats.Det är riktigt som säger att en del filippinska specialarbetarekommer att medverka. Det rör sig om ett 20-tal sådana arbelare. Deras medverkansker i samförstånd mellan den vietnamesiska och den svenska parten. Närdet gäller driftskedet har jag litet svårl all följa . Han tycker alt del är nästan självklart att vi så fort vi har lagttaklagskransen på fabriken skall dra oss ur och låta vietnameserna skötaresten. Jag tyckeralt det är naturiigt att vi, när vi har satsat drygt 1,5miljarder kronor i projektet, också hjälper till så atl hela denna stora fabrikkommer till den nytta som ursprungligen var länkt, även om vi därmed kommer atlgå med på all en del av den vietnamesiska landramen utnyttjas för det ändamålet.Det är en synpunkt och ett synsätt somjag inle anlägger bara på ulansom jag menar gäller också i övrigt biståndsarbete i andra länder. Vi bör intebara gräva brunnar i och hoppas att de fungerar, utan vi bör ocksådärefter komma tillbaka och se till alt reservdelar finns och bistå vårapartner så atl del som vi salt i gång också fullbordas. Vi ärju ute efter allhäva underutvecklingen, inte efter alt bara bygga svenska monument. Närdet gäller menade alt jag kanske svaradelitel för snävt, när jag sade alt just -ellerCambodjakonflikien, om man vill kalla den så - inle hade någon direkl inverkan.Del är ett korrekt svar, om vi ser till vad som händer just nu i Bai , men jagtror atl det kan finnas risker, om man ser på de konflikter som pågår iområdet, den spänning och de skärmylslingar som förekommii visavi framför alltKina, att det blir en del sidoeffekter på Bai Bang-projeklet, även om vi ännuinle märkt särskilt myckel av det. Men del är givet att t. ex. lossningen iHai-phongs hamn kan påverkas av det och atl, vilket är allvariigast,verksamheten i de skogsområden som ligger norr om -och som därmedockså ligger närmare gränsen till - kan påverkas och all det blir problemmed tillförseln av material till projektet och fabriken. Jagvill dock säga all den kalkyl som vi gör belräffande slutsumman visar atl denfortfarande stannar på . SIDA och projektledningen har fn. inle föll några intryck som lyder på att man inle skall kunna fasihålla vidden siffran. Men naturligtvis kommer till den summan kostnader som kan bliaktuella för bistånd också med driften. Nr 41 kommer då atl läggas ovanpå denna summa . Måndagenden gäller projektet avtal räknar vi fortfarande med att 1,6miljarder skall 27november 1978 '"' "°8- Densiffran och den kostnadsförhöjningen är naturligtvis något som verkar OmBai Bam- väldigt högt. Men jag vet att bl. a. uirikesuiskoiiei har projekteti PP*' '" P '"8' " är exceptionellt hög och att projektav moisvarande storiek som har genomförts av också har råkat ulför fördyringar av denna storleksordning. Han har också poängterat atl om manskulle jämföra den fördyring som här har inträtt med den fördyring som inträddevid skulle det närmasl vara en oförsynthet mot . Får jag först rätta en missuppfattning. Ulrikesminislern sade atl jaganser alt biståndet till Bai skall avbrytas när taklagskransen ligger på.Nej, det anser jag inte. Jag kan försäkra utrikesministern, som kanske inte harerfarenhet frän detta område, atl det går mellan laklagskransenspåläggande på en byggnad och tidpunkten då driften är i gång. Det kan röra sigom betydande intervall, som i detta fall måste räknas in. Jag har icke menatannat än alt vi skall följa avtalet och slå för allting tills anläggningen är idrift, vilket är en helt annan sak än laklagskransens påläggande. Menvikligare: Utrikesministern säger att det lätt blir en hackkyckling av vissaprojekt - och det är rätt. Det kan även gälla personer och del kan gällaprojekt av detta slag. Utrikesministerntillägger emellertid att när vi har bundit oss för ett avtal av denna karaktär,skall vi också föra det i hamn. Jag kan helt instämma på den punkten. Moderatasamlingspartiet har för sin del varken i denna riksdag eller tidigare på någotsätt vägrat alt slå bakom det anslag som äskats för jusl Bai . Vihar ansett oss bundna av avtalet, och vi är lika beredda som andra att se tillalt projektet förs i hamn enligt avtalet. Men vi har velat ha en ny diskussionom avtalet med vietnameserna -och det kan inte anses vara förbjudet. Vi harvelat ha en omförhandling för alt komma till rätta med de uppenbaraoliigenheler som finns och som utrikesministern medgav finns i avtalet. Vikan å andra sidan inte, bara för atl vi var kritiska redan när avtalettillkom,sänka hela frågan i tystnadens brunn och lägga locket på och undvikafortsatt kritik. Rätten alt kritisera måsle vi ha, kanske inte minst för atl vivar så kritiska från början, . Tyvärr har våra farhågor delvisbesannats. Närdel gäller bidrag till driften har vi ganska motsatta meningar. Jag kan inlehjälpa att jag här måste ta upp en annan sida av problemet, nämligen demänskliga räiligheterna. log socialisten i PHumanité upp den oro han kände inför vissa företeelser i det nyaVietnam. Vördnaden för gårdagens martyrskap kan inle fö mig alt vara tyst , sade han. Han åberopade uppgifter han erhållit om försvinnande av t. ex.två katolska samfund, ett vietnamesiskt på fiera tusen personer och ett kinesiskt med ännu'fler.Han åberopade tystnaden efter 1 600 flyktingar från , som han inte hörtnågonling om, och han åberopade avrättningar i internerings- ochkoncentrationsläger, där enligt hans uppgifter 300 000 föngar varsammanpackade. Han åberopade också deportationerna från söder till norr, vilkaenligl hans källa var av "stalinistisk typ". Nyauppgifter i samma riklning har under senare lid förekommit i stora delar avväridspressen, främst i Le Monde men också i , där man talar om alloffren för det gamla vietnamesiska tyranniet ironiskt nog blivit offer för detnya tyranniet. LeMondes olika artiklar har väckt stort uppseende och åberopats också i svenskpress, senast för någon vecka sedan av i Dagens Nyheter.Le Monde beskriver den politiska verkligheten i så alt den ibland sägsbestå av "läger, fängelser, godtyckliga häktningar och dålig behandling avoliktänkande - även av de ickekommunister som kämpade mol diktatureni söder". talas i Le Mondes ledare helt enkelt om "denvietnamesiska ". Siffran på fångar rör sig mellan 600 000och 800 000. De franska journalister som besökt i samband medett utrikesminislerbesök där lycks vara eniga med ett unciantag- THumanités korrespondent- om att det råder svär rättslöshet i dagens . BenglAlexanderson är försiktig. Hans artikel var rubricerad: "Håller Vielnam påatt förlora freden?" Artikeln slutade på följande sätt: "Föreliggerom ett material ägnat atl inge oss starka misstankar om atl grovtförtryck förekommer i detla land? Nog är det svårl attavvisa alla misstankar!" Såsent som för godkände riksdag en proposition omprinciperna för vårt bisiånd. I denna proposilion hade den nuvarandeutrikesministern livligt medverkat. I propositionen framhölls att grundläggandemänskliga rättigheter inte kan betraktas som mindre angelägna för människorsom lever under de knappa materiella villkoren i . Respekten fördessa värden, helte del, måste därför vägas in i valet av samarbetsländer försvenskt bistånd. Del står pås. 73 f ,och resonemanget återkommer på s. 84 ipropositionen. Ipropositionen helte det också: "Allvariiga brott mot mänskliga rättigheterkan motivera atl ett pågående samarbete omprövas. Inför sådana ställningstagandenmåste dock kravei på långsiktighet i utvecklingssamarbetet tillmätas storvikl." Ipropositionen sägs också att tillsammans med likasinnade stater,särskill de nordiska, bör söka följa en linje som ger oss möjligheter atlmarkera vårståndpunkt i åtminstone de svåraste fallen. Och utskottet fann attSverige inom ramen för sin alliansfria ställning bör följa en sådanhandlingslinje. Detvar alltså för som godkände denna proposition ochdessa slutsatser. Mot bakgrund härav kan man verkligen slälla frågan: Är detrimligt alt till de redan ingångna, till liden djupt osäkra förbindelserna,lägga nya ? Är det rimligt atl år skall blivårt största biståndsmottagariand? Stämmer detta riktigt överens 4 protokoll 1978/79:40-43 med vad vi sagt om respektför mänskliga rättigheter-? Och stämmer del rikligt överens med vår alliansfriaställning i dagens läge, när nu klart markerat sin tillhörighet tilldet ena av maktblocken? Nog för man säga att det inle är bra för biståndsviljani det här landet om ett sådant resonemang förs. Herrialman!Allan lalar inle rikligl utom vad han egentligen vill att regeringenskall göra. Man skulle kunna fö intrycket att han mol bakgrund av regeringensproposilion om biståndspolitiken menade all vi borde avbryta biståndet lillVietnam eller i varje fall åstadkomma någon sorts omförhandling av . Jag tror inte att en sådan tanke skulle fä stöd i svensk opinion;i varje fall har den inte stöd hos regeringen. Delär på intet sätt min avsikt att tysta någon krilik mot Bai . Tvärtom -jagtroratt hela biståndsverksamheten mår väl av en aktiv krilik. Vi satsar ocksåmycket pengar på att journalister och andra skall kunna besöka våra projekt ochkomma hem och beräita öppet om hur del ligger till. Från den synpunkten ärnaturiigtvis den kritik som framförs av enskilda riksdagsmän ochriksdagspartier välkommen. Menjag tror ändå att kritiken i omotiverat hög grad kommit att riktas mot ettslorl och svårt projekt. Det finns många andra projekt som är lika svåra ochsom man mycket väl skulle kunna kritisera men som föga har uppmärksammats. Jagtycker därför an del ligger en del i påståendet alt Bai bliviten hackkyckling. Närdet gäller frågan om en omförhandling av avtalet villjag säga alt jaginte tror alt en sådan är meningsfull - det har jag också sagt iutrikesutskottet. Saken är den alt vi sluter årsavtal eller ivåårsavtal medVielnam. Dessa avtal säger vad vi skall göra under den kommande perioden.Därför behöver vi inle ändra elt lidigare gällande avtal. Ambitionenär naturiigtvis att Bai skall slutföras - vare sigdet sker vid taklagsfesten eller senare; jag böjer mig för kunskaper närdet gällerbyggnadsverksamhelen. Men jag menar att det ärrimligt att vi är med tills maskinerna snurrar och åstadkommer det papper somVielnam behöver. Min åsikt är att vi inle skall lämna projektet så fortprovkörningen har ägt rum, och därmed sätta vietnameserna i klistrel och låtadem stå där, kanske ulan den tekniska know-how som behövs för alt producerapapperet Del är produkten som vi är intresserade av alt hjälpa vietnamesernaatl åstadkomma - inle bara atl maskinerna skall slå där skinande och färdiga. AllanHernelius tog också upp frågan om mänskliga rättigheter i . Mänskligarättighetsaspekten är en stor och svår fråga när del gäller allt bisiånd. Detgäller ingalunda bara . Det är rikligl atl främjande av en demokratiskulveckling och av respekt för mänskliga rättigheter ingår i debiståndspolitiska mål vi uppställer. Men man måsle naturiigtvis också se tillde övriga mål vi uppställer. Det finns verkligen inle många undemtveckladeländer som har en respekt för mänskliga rättigheter i den omfattning och på del sätt som vi är vanavid i utvecklade demokratiska stater i . Så höga ambitioner kan maninte ha. Delföreligger f n. motstridiga uppgifter om vad som sker i . Alt denvietnamesiska regeringen i vill göra hela inkl. den södra delensocialistiskt är naturligtvis inte ägnat att förvåna. Jag har alllid utgåttifrån att när vi ger bistånd till u-länder-vare sig det gäller ,, eller - är det väsentliga från vår synpunkt inlevilket slags politiskt-ekonomiskt system man tillämpar. Vi är ju inte eniga häri om vilket politiskt-ekonomiskt system vi skall ha. Somliga vill ha enkommunistisk modell, andra vill ha en socialistisk, och och jagvill ha en icke-socialistisk - låt vara att de system vi vill ha kanske skiljersig åt på en hel del andra punkter. Om vi inle är ense om detta i , hurskall vi då kunna predika för andra länder vilken modell de skall använda? Detvore interventionisliskt, menar jag. Därför är det också rimligt, lycker jag,att vi ger bistånd till moltagariänder oavsett vilken social, ekonomisk ochpolitisk modell de väljer för sitt syslem. Några sådana krav uppställer vialltså inte. Däremotuppställer vi ell önskemål om atl de skall ha en hög ambition i sittutvecklingsarbete, att de skall ha en ambition att åstadkomma resultat fördemånga miljoner människor som lever i svår misär, vare sig de gör det med ensocialistisk modell som eller med en icke-socialislisk som ochKenya. Del önskemålet tycker vi har uppfyllt, Vietnameserna har startatfrän eu fruktansvärt svårt utgångsläge. De har varit ambitiösa. Politiken närdet gäller undervisningen och när det gäller fördelningen av bostäder, matvarorosv. har gått ut på alt hjälpa de slora massorna. Detta är ett tilltalandedrag. Sedanär det mycket möjligt, som säger, att man har gått brutalt frambelräffande folkförflyttningaroch omskolning. Om det för vi f. n. motstridigauppgifter i pressen. Detenda jag kan säga beträffande vår regerings hållning här är att vi i fråga omVietnam och , där mänskliga rättigheter förvisso har trampats underfötterna i mycket stor utsträckning, och andra där liknande sakerskett inte är alldeles tysta visavi våra partner, utan att vi inom ramen för dekontakter som vi har också vädjar om respekt för de mänskliga rätiigheterna. Detär en sak; en annan är atl hota med att avbryta - eller alt faktiskt direktavbryta - ett bisiåndsgivande. Det har vi inte för avsikt att göra. Vielnamkommer säkert att ha stora svårigheter framöver vilka orsakats inteminst av del krig som man utstått. Vietnameserna kan mer än väl behöva vårhjälp. Detvore också paradoxalt, anser jag, om vi från svensk sida skulle låta hjälpenpåverkas när andra länder börjar se mera positivt på den. Det är faktiskt såalt t. ex. Asiatiska nu har kommit i gång med biståndsgivninglill Vielnam. Det är väl inte heller ulan att man förväntar sig att även USAinom överskådlig tid normaliserar sina förbindelser med och därvidockså kanske ger vissl bisiånd. Nr 41 (): Utrikesministern menade atl jag interiktigt talat ur skägget. 27november 1978 '" '" °°' ''''" "'''6 P ' punkten. Belräffande Bai anser jag all en omförhandling skulle vara möjlig och Om lämpligrörande vissa beståndsdelar i avtalet. Det torde vara bekant nroiektet i också ledamöter av projektgruppen för inom SIDA framfört Närdet gäller del större sammanhanget och biståndet i övrigt inkl. eventuella nyaåtaganden och de mänskliga rättigheterna vill jag däremot säga alt det som nuframkommit om hur de mänskliga rättigheterna tillämpas i Vielnam är ett skälför att vi inle skall åla oss nya förpliktelser . Del måslestarkt tala emot något sådant. Omman skall ta propositionen 135 på allvar, så står det faktiskt där att man ifråga om biståndet måsle väga in hur de mänskliga rättigheterna behandlas. Jagupprepar: Pä s. 74 kan man läsa; "Respekten för dessa värden måsle därförvägas in i avtalet om samarbetsländer för svenskl bistånd." Lilet längrefram i proposilionen kan man läsa att "långvariga och allvarligakränkningar av grundläggande mänskliga rättigheter bör kunna påverka vårberedvillighet alt fortsätta samarbeie med enskilda ." Omdet skall vara någon mening med dessa uttalanden, antagna av , sä kanvi inte göra samma vida tolkning som den utrikesministern var inne på när detgäller frågan om mänskliga rättigheter i mottagarländer. Jag blev litetförvånad över den vidsträckta tolkningen. Delföreligger faktiskt inte motstridiga uppgifter i fråga om . Del finns enallmän opinion inom den franska pressen, även vänsterpressen, om all därförekommer allvarliga kränkningar. Det var Mitlerrand som log upp debatten ochandra har följt efter honom. Det enda undantaget - men del tror jag inle vibrukar basera våra ståndpunkter på - är kommunisltidningen , varskorrespondent väljer metoden alt förneka allting -en inte okänd metod från delpartiets sida. Iövrigi råder samstämmighet i engelsk och fransk press och i många andratidningar om vad som där sker. Den samstämmigheten borde fä oss alt tänka om -i varje fall borde den fö utrikesministern atl länka om - vad gäller ingåendetav nya förpliktelser . sade atl Bai Bångskulle bli symbolen för vänskapen mellan och . I så fall skallvi vara rädda om den symbolen och se till att den dels inte leder till enpermanentning av gåvor som inte står i överensstämmelse med svensk opinion,dels inte skadar förbindelserna mellan de båda länderna. Risken finns om mandriver den tesen långt atl man skall fortsätta med det påbörjade projektet påobestämd lid och med nya åtaganden. Jag har bara tvä ytteriigare kommentarer. Den ena är föranledd av alt AllanHernelius talar om bistånd som inte slår i överensstämmelse med svenskopinion. Jag tror för min del att biståndet till och även lill Bai Bångstår i överensstämmelse med en mycket bred svensk opinion, som är inställd påatl hjälpa som fortfarande lider av sviterna efter det långa kriglandei har genomlidit. Vi kan ju jämföra med atl del tog ell par decennier medmycken Marshallhjälp innan var på fötter efter andra världskriget.Vietnameserna har ett fmklansvärt krig ganska bakom sig, och jag troratt del slår myckel väl i överensstämmelse med svensk opinion atl hjälpa dem idet läget. Naturiigtvis är det riktigt alt del också finns en opinion i Sverigesom är skeptisk gentemot den hjälpen, och jag inser atl den. Denandra punkt jag vill nämna är frågan om en obestämd tid för del driftstöd somvi skulle lämna. Jag kan försäkra all om del blir aktuellt -vilket jag skulle tro atl det blir - alt med Vielnam sluta en överenskommelseom hjälp i driftskedet för Bai , kommer det inte att vara ellavtal , utan del kommer all ha tidsbegränsning. När det gälleravtalens konstruktion är och jag ense. Vi kommer alltså alträtta lill den detaljen i varje fall. ALLANHERNELIUS (m); Vad jag talade om som icke stående i överensstämmelse med svenskopinion - och det hade jag nog anledning till - var om vi skulle fortsätta atlbygga ul Bai med nya förpliktelser. Däremoi godtar svensk opinionatl vi skall hjälpa , och den saken är vi väl överens om. Inle minst harmoderata samlingspartiet visat det genom sitt agerande i vidåtskilliga tillfällen sedan denna hjälp började. Men det innebär inte atl viskall godta vilken hjälp som helst och accepiera vilken lidsutdräkt som helstför dessa avtal. Jagvill tillägga all det faktiskt finns åtskilliga länder som, enligl uppgift ifransk press, haravbmtil eller minskal biståndet lill Vielnam som följd av depåtalade kränkningarna av mänskliga rättigheter. senast har gjort det;om del sker med åberopande av de mänskliga rättigheterna eller inte vet jaginte, men faktum är alt sä sker. Jag såg att utrikesministern i en intervju hadeuttalat, att han räknade med all sitta kvar pä sin post . Låt mig tilldet uttalandet foga förhoppningen, alt alla icke måtte förmörkasav ständiga diskussioner om Bai . Det gläder mig att konstatera att är ense med mig omatt biståndet till bör fortsätta. Vi har inle heller för avsikt attutvidga avtal med om Bai , utan vad vi har i tankarna ärall sluta ett separat avtal om driftskedet. Jag tycker fortfarande att del ärmycket rimligt att vi, när fabriken väl är färdig, testad och provkörd på allamöjliga sätt, lillsammans med vietnameserna ser till att den fungerar ävenfortsättningsvis, så att det papper kommer ut som behövs. Uppenbariigen är detnödvändigl med svensk teknisk hjälp för det, kanske också med en del materiellaleveranser. Det är fortfarande min åsikt att vi bör hjälpa till med Nr 41 detta, men au det bör göras genom elt tidsbestämt, separat avtal.Längden på Måndaeen den 'avtalet, herrialman, hade jag tänkt skulle vara kortare än den tid som det 27november 1978 "' förhoppning atl sitta kvar som utrikesminister. Skulle inle den service som kan begäras från i fråga om fortsättningenav Bai kunna komma till stånd på rent kommersiell väg? Vårtgåvotillslånd bör inte utvidgas så atl det föriängs i tiden och så att nyasummor kommer lill de tidigare lagda. Det är detta min fråga gäller rörandedriften av Bai i fortsättningen. Vadsom sades om sjuårsgränsen hade jag faktiskt tillåtit mig att fatta som ettskämt, t. o. m. ett kvalificerat sådant. Efter utrikesministerns svar vet jaginte riktigt om jag skall vidhålla den uppfattningen. Överläggningenvar härmed slutad. §6 Föredrogs och hänvisades 1978/79:76-78 tillskatteutskottet 1978/79:79 och 80 tillarbetsmarknadsutskottet 1978/79:81 tillcivilutskottel 1978/79:82-87 tillnäringsutskoltet 1978/79:88 tillfinansutskottet 1978/79:89 och 90 lillskatteutskottet 1978/79:91 tillsocialutskottet 1978/79:92 lillsocialförsäkringsutskottet 1978/79:93 lillarbetsmarknadsutskottet 1978/79:94 lillfinansutskottet 1978/79:95 tillskatteutskottet 1978/79:96 lillfinansutskottet 1978/79:97 lillskatteutskottet