prot · G209110 · 1978-12-31 00:00:00 — Närdel gäller släklförvärven vill jag bara lillägga, utöver vad som sagtsi dessa sammanhang av jordbraksministern, att det är viktigt att understrykaatt en släktgård aldrig skulle uppstå, om inle släkten ville bry sig om dennagärd. Det enda som står i den nya lagstiftningen och det enda som krävs av deavlägsna släktingarna är atl de skall bry sig om denna släktgård, och deltycker vi är ett mycket rimligt krav. Är man inle beredd all ställa upp på detkravel är del inle heller rimligt att man skall få förtroendet alt ägasläktgärden. Om man är beredd att ta hand om släktgården skall man enligllagförslaget i proposilionen och utskottsbetänkandet också ha förvärvstillständ. Jagvill kraftigt understryka detta, för det förekommer ule i den s. k. enklarepropagandan vissa resonemang om all della lagförslag skulle utgöra ett definitivtavslag pä förvärvstillstånd lill avlägsna släktingar. Del är inte della delhandlar om. Det handlar om ett något ökat ansvar för avlägsna släktingar, ochulskollel har dessutom för säkerhels skull pressat den formuleringen något. Detstår pä s. 19 i betänkandet; "Detta uttalande bör enligl utskottets meningbl. a. kunna innebära att det specifika rationaliseringsintresset kan få vikai en situation där såväl släktskapsförhållande som allmänt regionalpoliliskabedömningar lalar härför och förvärvaren är beredd att bosätta sig på och brukafasligheten. Vitycker all detta utgör en gardering när del gäller elt handlingssätt som ursläktförhållandesynpunki skulle vara stötande och som del kanske hörs litet omi debatten. Det skrivs pä poetiskt lungomål: "Från föder är det kommet,till söner skall det gå." Men poeten skriver ingeniing om atl det bör gålill syskonbarn och syskonbarns avkomma. Det första är jag helt beredd attställa upp på,och det andra tyckerjag bör vara en stark rätt om man är bereddall la ansvaret för släktgärden. Jagskall nämna något om priskonlrollen. Del är rikligt som jordbruksministernsäger, alt priskontrollen redan finns; kalkylförfarandet finns redan ilanibraksnämnden. Del finns alltså instrument för all göra en bedömning av Skillnadenmellan tidigare praxis och nuvarande lagförslag är i princip bara att nu kommerkontrollen att kunna drabba även den som har pengarna - tidigare drabbade denbara den som behövde låna pengarna. Månskenslorparnahar inte angripits på något sätt i utskottsbetänkande eller proposition.Tvärtom ges med delta nya lagförslag en sanktion förutom ål familjelantbruketockså ät deltidsföretagaren, ål det kombinerade företaget, och del finnsanledning att välkomna detta. Meddelta, herr talman, skulle jag vilja säga atl det är min utomordentligaförhoppning all ulskollsmajoritelens förslag i betänkandet leder till en nylagstiftning och atl den i sin tur leder fram till etl aktivt brakande islällel för ett passivt ägande. Jag vill därmed yrka bifall till utskottetshemställan. SVANTELUNDKVIST (s) kort genmäle; Jag tyckte all ulskoitets ordförande var mycket vårdslös när han taladeom den markprisslegring som förändring av lagen har gett som resultat.Han vill alltså påstå att prisutvecklingen på marken beror på den förändring ijordförvärvslagen som vi fick 1965. Jag skall inle fördjupa mig iargumenteringen, eftersom jag vet att kommer upp senare, och hanhar suttit med i utredningen och har tillgång till allt det material sombelyser vilken roll de juridiska förvärven kan anses ha spelat i dettasammanhang. Lål mig bara säga att lill 1974 hade markskiftat ägare mellan juridiska och fysiska personer. Sedansäger att den här lagen inte innebär något idiotstopp förjuridiska personer. Nej, det har bara funnits ambition att åstadkomma ettidiotslopp en gång, och det var när riksdag föreslogatt man och utan utredning skulle upphäva 4 § andra stycket punklen1 i nuvarande jordförvärvslag. Det förslaget skulle ha inneburit attjordbrakarna ensamma hade kunnat få företräde lill förvärv av jordbruks-ochskogsmark. Etl sådant idiotstopp finns dess bättre inte med i dennalagstiftning. Jag lycker också alt del i dagens läge äroförsiktigt av alt säga atl självägande bönder är den bästagarantin för en riklig råvarutillgång. Jag föreställer mig att även utskottetsordförande lyssnade lill de bekymmer som sågverksägarna, som var här ochuppvaktade utskottet, anser sig ha samt till deras krav på att man skulle tarimlig hänsyn till den situation de ofta kan befinna sig i ute i bygderna. Jagvill upprepa all det finns anledning att i anslutning till den riilämpning somär möjlig med hänsyn lagen till lagens bokstav - som vi har försökt göra i vårreservation - ge utrymme för sådana bedömningar som innebär att det i förstahand skapas det största antalet varaktiga arbetstillfållen. Detta bör få varaavgörande för vem som i ett speciellt fall skall förvärva marken. () kortgenmäle: beskyllning för vårdslöshet från min sida är felaktigoch obefogad. Den liberalisering som1965 års la,'j innebar när det gällde nya köparkate- gorier och begrepp somkapitalspekulalion, stat, kyrka, kommun, additions-köp, juridiska personer osv.innebar sammantaget en ökad prisnivå. måste vara rätt ensam omall inte kunna erkänna delta. Däremot vill jag ge fullständigträtt i atl största antalet varaktiga arbetstillfällen bör vara en ledstjärnanär man ger förvärvstillstånd. Enligt utskottets mening uppnår man detta med deformuleringar som finns i det nya lagförslaget. Jagvill i delta sammanhang säga att jag aldrig har förstått atl exempelvissågverksindustrin skulle behöva lägga ner fler arbetstimmar än en annan ägareför att göra samma arbete. Eller hur kan man förklara att man vill prioriteraförvärvare som kan skapa ett stort antal arbetstillfällen? Jag kan heller intetro att det beror pä vem som är ägare om det skall växa mera pä en i övrigivälskött mark. Detär rikligt som säger att juridiska personer har utnyttjatliberaliseringen till all öka sitt markförvärv medendast 1 96. Detta är ett mycket intressant faktum, för del används somargument bl. a. när man säger; Del verkar ju inle sä farligt, så den här rättenkan man väl få ha kvar. Andra säger; Det har visat sig alt de var så litetintresserade av att köpa, så det finns ingen anledning att ha kvar den härrätten. Jagskulle vilja säga att det inte finns någon anledning att uppförstora just denhär delen av förvärvsrälten. Och jag säger än en gång, för att inte SvanteLundkvist skall låta beskyllningen kvarstå, att det inte är just dessaförvärvare som enbart eller ens i huvudsak varit vällande lillprisstegringarna, men de har givelvis dragit sitt strå till stacken i detavseendet. Med hänsyn till del ringa intresse som visat sig finnas för attbasera råvaraförädling på egen skogsmark är inle den här begränsningen lillnågon nackdel för industrin och än mindre för sysselsätlningssituaiionen. () kortgenmäle: måsle fakliskl bestämma sig. Han inledde sitt inläggmed alt säga att jag har fullständigt fel när jag påstår all den förändring somskedde med anledning av lag inle är orsaken till de prisstegringar vihar fått. Sedan avslutar han med att säga att han för sin del gärna förklararatl de juridiska personernas förvärv inte varit orsaken till de härprisstegringarna. Han avlivar sitt påstående i första avsnittet av inlägget meddet han avslutar sitt inlägg med. får väl nu bestämma sig för vadhan anser vara rätt på den här punklen. Menlåt mig försöka lämna ett bidrag till diskussionen genom att klargöra vad jagför min del anser i hög grad ha orsakat markprisstegringen. Naturiigtvis är denfrämsta orsaken förändringarna över huvud laget i samhället, men en viktigorsak är också den tidigare frånvaron av en planering av vår markanvändning.Först efter den översiktsplanläggning beträffande markanvändningen som vi nufår i anslutning lill den fysiska riksplaneringen, där vi i förväg kan tala omvad som skall vara jordbraksmark och vad som skall vara mark för annat ändamål,finns del möjligheter att 4 protokoll 1978/79:110-111 exempelvis hindrauppkomsten av de förvänlningsvärden som tidigare kom att åsättas praktiskt tagetall mark som var belägen runt våra tätorter och som i hög grad medverkade upptrissning av markpriserna och som via köp och försäljningar också påjordbrukarkanlen medverkade till alt prishöjningarna fortsatte att så alt sägaavla av sig ule i handeln med mark. När en jordbrakare som hade välbelägen markintill en tätort kunde sälja för relativt dyra pengar och med dessa på fickankunde gå ut och efterfråga ny jordbraksmark, är det naturiigt att del pä deltasätt uppstod en press uppåt på priserna. Jagmenar alt samverkan av olika åtgärder måste till för att vi skall få kontrollöver prisutvecklingen. Lagstiftning, som icke var populär på den borgeriigakanten, är etl av dessa medel liksom översynen av jordförvärvslagstiftningen.Kombinationen av flera åtgärder kan kanske ge oss bättre möjligheter att nu fåordning på prisutvecklingen. Skulle det inle hjälpa får vi nog övervägaytteriigare åtgärder. EINARLARSSON (c) kort genmäle: kan man inte uttrycka sig tillräckligt tydligt. Jag skall göraett nytt försök, men hoppas fakliskl all åtminstone någon i kammaren uppfattadevad jag menade. Eftersom inte gjorde del, vill jag säga altjag bestämde mig långl innan jag fick en uppmaning från honom. Jag har ocksågivit uttryck för min uppfattning redan lidigare och gör det nu än en gång. Denliberalisering som lag innebar medförde all en rad nya köparkategorierpressade upp prisnivån. har jag framhållit alt en av . dessakategorier just var de juridiska personerna som för sin del också utövade enpress. Jag har aldrig påstått att de ensamma var ansvariga för denna press, menjag har inte heller sagt någol annat än atl de har varit medansvariga. 1samma replik log för säkerhets skull upp kommunernas roll. Idet sammanhanget vill jag bara hänvisa till vad jordbraksministern harsagt och till vad den utredning åberopade har funnit.Kommunernas markförvärv har alltså varit av en störreomfattning än vad som varit befogal med hänsyn till expansionen. Detföreliggande förslaget innebär en viss begränsning av expansionen när delgäller mark som inte skall bebyggas. Utskotlsmajoriteten är myckel glad överatl förslagel stöddes av . Andrevice talmannen anmälde aU anhållit alt till protokollet fåantecknat att han inle ägde rätt lill ytterligare replik. Lål miginleda milt anförande med elt citat. "Denförste som efter alt ha inhägnat en jordbit och fann pä att säga: Del härtillhör mig, och fann människor nog dumma att tro pä det, han var detborgerliga samhällets verklige grandare. Vilka brott, vilka krig, vilka mord. hur myckel elände och fasaskulle inte den ha räddat mänskligheten ifrån, som vågat rycka upp pålarna ellerfylla igen dikena och som ropat till sina likar: Lyssna inte till dennebedragare - ni är föriorare orn ni glömmer att grödan tillhör alla och jordentillhör ingen!" Vemär det nu som har sagt dessa tänkvärda ord? Man skulle kunna tro att det ärnågon som har studerat fastighelssirukluren i det svenska skogs- och jordbruketoch som har lyssnat pä debatter som föregick jordförvärvsutredningens förslag.Men så är del inle. Nej, det var den franske 1700-talsfilosofen , som isin avhandling mellan människor på detta sätt uttryckte sin syn påägandet av mark. Varförkan del då finnas anledning alt i denna debatt erinra om syn påägandet av mark? Ja, enligl min mening därför alt det på den svenskafastighetsmarknaden pågår en spekulation i ägandet av mark som driver prisernauppåt på skogs- och jordbruksfastigheter, vilket i sin lur leder till attkonsumenterna ytterst får betala ett betydligt högre pris för sina varor. Närvi nu diskuterar det lagförslag som ligger på bord gårjordbruksutskottets ordförande upp och gör en jämförelse mellan1965 års jordförvärvslag och det lagförslag som här föreligger. Naturligtvisframställer han jordförvärvslag som allt eländes orsak och del nyalagförslaget som del som skall lösa alla de problem som ligger framför oss. Jagtror ändå all alla som salt sig in i innehållet jordförvärvslag ochdet lagsförslag som föreligger kan vara tämligen eniga om att skillnadernainte är så rasande stora. Skulle de ha varit del skulle vi inle - del försäkrarjag - ha varit överens om den lagtext som föreligger . Vad vi diskuterarär tillämpningen av lagen, och därvidlag finns vissa skillnader. Närman är allmänt kritisk mot. lag och framhåller det nya lagförslagetsom någonting synneriigen utomordentligt skulle det vara mycket intressant omman preciserade hur slora skillnaderna på olika punkter är. Allmänna omdömen iden här riktningen kan man naturiigtvis kasta ur sig, men en saklig debatt omde olika punkterna kunde också vara av värde. debatt som föregick jordförvärvsutredningen skylldes de kraftigaprisstegringarna på all jordförvärvslagen prioriterade juridiska personersförvärv. Del hette alt sågverksföretag och skogsbolag drev upp markpriserna. Enuppfatining om hur överdriven denna debatt var får man genom alt studeraförändringarna i ägandet . Underåren 1970 till 1974 utgjorde nettoflödet av från fysiska tilljuridiska personer ca 14 500 ha. Motsvarande siffra för skogsmark var ca 81 000ha. För perioden från del jordförvärvslagen trädde i kraft framtill uppgick de juridiska personernas netloför-värv avskogsmark till 194 000 ha. 60 96, dvs. 117 400 ha, utgjorde skogsförädlandeförelags netloförvärv. Efter del att jordförvärvsulredningen hade presenteratdenna statistik har också påståendena om att det skulle vara de träförädlandeföretagen som drivit upp markpriserna tystnat - ända till dess upp i talarstol. Och jag förslär del, därför alt del är helt andra orsaker somhar medverkat till den kraftiga prisstegringen på jord- och skogsmark. Jagskall försöka redovisa några av dem, som motiverar våra ställningstaganden delspå punkter där vi deliar i utskotiets majoritets-skrivning, dels på punkter därvi reserverat oss. Landelsjordbruk har fortfarande till övervägande del en ägostruklur med små enheter.Detsamma är förhällandet med de kombinerade skogs- och jordbraksfastigheterna.Medelarealen åker per brukningsenhet var enligl lanlbraksregistret året 1974fortfarande så lågt som 22 ha. Fastighelssiruklureni skogsmarkerna är i slorl likartad den inom jordbrakel. Den kännetecknas ibetydande grad av en längre gående ägosplittring än vad som är önskvärt idagens skogsbrak. Den privata skogsmarken - som utgör ca 50 96 av helaskogsmarksarealen och närmare 60 96 värdemässigt och med avseende påproduktionskapaciteten - är uppdelad på mänga och små förelag. De olikaföretagen och brakningsområdena är därför i betydande utsträckning mindre änvad som är lämpligt. Den skogsmarksareal som är i privat ägo är alltså fördeladpä etl mycket stort antal ägare. 58 96 av antalet fastigheter är mindre än 25ha, och 34 96 är mindre än 100 ha. Endasl 8 96 är Slörre än 100 ha.Ägosplittringen är det svenska skogsbrukels förbannelse. Den försvagarkonkurrenskraften, hindrar rationellt brakande och försämrar skogsvärden. Delsocialdemokratiska partiet eftersträvade etl ur hela folkhushållets synpunkt effektivt utnyttjande avde produktionsresurser som står till jord-ochskogsbrakets förfogande. Marken är den viktigaste av dessa resurser. Motdenna bakgrand anser vi nuvarande ägostraklur och ägandeförhållandenotillfredsställande. Jag känner därför, herr talman, behov av atl införkammaren något redovisa en del av de fakta i dessa frågor som f ö. ocksååterfinns i vår motion. Ägandeav skog som ett nödvändigt försörjningsunderiag har kraftigt förändrats underde senaste årtiondena. Många kombinerade skogs- och jordbrak har lagts ned. Påett stort antal gårdar med mindre andel jordbraksmark har jordbraksdriftenlagts ned eller jordbraksmarken utarrenderats. Antalet brukningsenheler medskog utan åker eller med åkern utarrenderad har sedan början av 1950-talelfördubblats. Delta har medfört att antalet skogsgårdar var ungefär lika stortsom antalet kombinerade företag i början av 1970-talel. Om de senasteårtiondenas utveckling fortsätter som , kommer andelen skogsgårdar 1985att vara ca 70-75 96. Av de ca 250 000 brakningsenheterna med skog ägdes ibörjan av 1970-talel av dödsbon. Bland skogsgärdsägarna återfinns ca 80 96av dödsbona. Avde privatägda skogsfastigheterna är det en myckel liten del som har skogsbruksom grundinkomst. Av lantbruksräkningen 1976 framgår atl av ägarna ej ärbosatta pä fastigheten och har sin grundinkomst från arbetet utanförfastigheten eller pension. Av ägarna som bor på fastigheten är 19 96pensionärer med ATP och annan pension som gnmdinkomst, medan 23 96 arbetar utomfastigheten mer än halvtid och har sin grundinkomsi frän annat hel-ellerdeltidsarbete. Endast 29 96 arbelar på fastigheten mer än halvtid. Av dessa harmånga grundinkomst frän jordbraksproduktion. En myckel stor del av ägarna till landetshalva skogsareal har således andra grandinkomsler än skogsbruk, och många ärinte beroende av skogen för sin försörjning. Låtmig redovisa ytteriigare några kalla siffror föratt bevisa hur långl dennaolyckliga ulveckling har gåu - och då ber jag jordbraksministern lyssna mycket noga.Inom slora delar av ägs nu hälften av den enskilda marken av slärbhuseller utbor. I vissa områden är siffran för dessa ägarkategorier så hög som60-70 %. I utgjordes 84 96 av den jordbruksareal som bytte ägare1975 av släktförvärv. Av de nya ägarna var bara 12 %heltidslanlbrukare. 20 96 brakade jorden på halvtid och mer än 60 96 inte alls. Jagbad jordbruksministern lyssna mycket noga, eftersom han tidigare i debattenhävdade att juridiska personers förvärv leder till avfolkning i stora delar avlandet. Jag förmodar alt han därmed avsåg landsbygden. Jagvill säga till jordbraksministern att det är det privata ägandet av utbor somhar inneburit ulglesningen av boendet pä landsbygden och inte de juridiskapersonernas förvärv. Det är brukandet som ger sysselsättning och inteägandeformen i sig själv. som ägs av juridiska personer brukas i allmänhetintensivt. Passivt ägande ger mindre sysselsättning. Detpassiva markägandet har starkt bidragit lill den kraftiga prisstegringen påskogs- och jordbruksmark. Del är också en a v orsakerna lill den nu mycketbekymmersamma situationen med skogsindustrins råvarakris. Skogsägare som inteär beroende av att leverera virke för sin försörjning har under innevarandevirkessäsong inställt sina avverkningar. Det passiva ägandet innebär också altvi för ett alltför lågt utbud av fasligheter på marknaden. Detta medför i sintur att prisskruven vrids uppåt. En annan orsak till de starkt stegrademarkpriserna är spekulation i ägandet av mark. Detär inle ovanligt all man är beredd atl betala priser för skogs- ochjordbraksfasligheler som ligger fyra fem gånger över fastigheternastaxeringsvärde. Fastighetspriserna är för höga och ofta inte motsvarandeavkasiningsvärdet. Som exempel kan nämnas priser på jordbruksmark på 55 /ha. Man behöver inle vara någol matematiskt snille för att räkna ut attdessa höga priser starkt påverkar konsumentpriserna. Det är alltså de svenskakonsumenterna som för vara med och betala spekulation i jord- ochskogsbraksmark. Mendet förhindrar också intresserade och kunniga människorutan kapital alt självabli jordbrukare. Denbeskrivna utvecklingen innebär allvarliga risker för framtiden. Den enskildebonden får i ökad utsträckning föriiia sig lill arrenden med som följd bl. a.atl de långsikliga investeringarna minskar. Ägande utan behov atl utnyttjajordbruksfastigheten som försörjningsunderiag lorde i de flesta fall innebärasämre utnyttjande av markens produktionsförmåga. Man kan göra undanlag där detfinns långsiktiga arrendekontrakt. innebär nämnda ägarförhållandenofta atl investeringar i mark och byggnader är mycket låga. Jaghar, herr talman, velat redovisa dessa torra fakta för att motivera detlagförslag som nu slår i begrepp att anta, men även för alt motivera de reservationer som visocialdemokrater har bifogat jordbraksuiskottets betänkande. Som framgått,innebär lagförslaget atl även syskon och syskonbarns förvärv genom köp, byteeller gåva skall bli föremål för förvärvsprövning. Men även om lagförslagetantas av , kommer andelen förvärv som blir föremål förförvärvsprövning ändå sannolikt att stanna under 20 96. Jagkan i delta sammanhang inte underlåta alt något beröra Hans Wachtmeistersinlägg, där han gav en honnör för hans motion angåendesläktförvärven. tyckte det var helt följdriktigt alt motionenkom frän . Men glömde all tala om alt just i Dalarnaär ägostrukturen på många häll helt hopplös. Näsian alla som tittar på en slrukturkartaöver ruskar uppgivet på huvudet åt hopplösheten. Jagskulle snarare ha förväntat mig en motion från om ytterligarebegränsning av släktförvärven för att komma till rätta med den eländigafastighetssiruktur som finns just i . Vimåste i denna riksdag vara medvetna om de begränsade effekier som dettalagförslag kommer att få beträffande det marknadsmässiga utbudet. För alt ökadetta utbud måsle en rad andra ålgärder vidtas. a. måsteskattelagstiftningen utformas så, att den inte gynnar ägandet av sådantlanl-och skogsbraksförelag som inte har betydelse för ägarens försörjning. och en rad remissinstanser har uttalat önskvärdhetenav atl beskattningsreglerna utformas så, alt de inle gynnar elt passivt ägandeav skogs- och jordbraksfasligheler. Visocialdemokrater har lagt fram en motion i denna fråga till 1978/79 årsriksmöte. Jag hoppas atl skatteutskottets ledamöter vid behandlingen av denmotionen tar hänsyn till de fakta som jag här har redovisat och tillstyrkermotionen. Enannan åtgärd som är nödvändig för att minska del passiva ägandet och ökautbudet av fastigheter är frågan om dödsbons rätt att under obegränsad tidbehålla jordbruksfastigheter. Del är därför med tillfredsställelse vi noteraratt jordbraksministern i propositionen redovisar att han har för avsikl altlägga fram förslag om att frågan skall bli föremål för utredning. Vi villunderstryka viklen av att frågan utreds. Motbakgrand av den spekulation som förekommer pä fastighetsmarknaden är denföreslagna bo- och brukningsplikten väl motiverad. Det måste observeras attboplikten inte är något medel som är avsett att generellt användas. Men detmåste vara en styrka förden tillståndsgivande myndigheten att kunna tillgripaföreläggande om bosättnings- och brakningsplikl när man starkt misstänker atlavsikten med förvärvet är ren spekulation. Likasåmåste det vara nödvändigt all samhället skaffar sig instrument för att kunnastoppa omotiverade prisstegringar. Den våldsamma prisutveckling vi har haft påsenare år på skogs- och jordbruksfastigheter kan inte accepteras av samhället.Men är så förblindade i sin privatkapitalisiiska filosofi och sittvaklslående om de privata ägarintressena att de inle ens kan tänka sig desssabegränsade åtgärder för att förhindra spekulation i samhällets viktigasteproduktionsmedel, jord och skog. Närvi i ulskollel har reserverat oss mot majoritetens skrivning om juridiskapersoners möjligheter till förvärv av jord- och skogsbruksmark, beror del inlepå atl vi har någon annan mening närdet gäller nödvändigheten atl förstärkakombinerade skogs- och jordbruksförelag med mark. Som framgått av de siffrorjag har redovisat här finns del tillräckligt myckel skogsmark i del här landetför att vi skall kunna stärka de kombinerade skogs-och jordbruksföretagen inödvändig utsträckning; del kommer ändå all bli mark över, som kan tillföras deträförädlande företagen. Det gäller i första hand alt kunna öka utbudet avfastigheter ocn förhindra det passiva ägandet. Kan vi lyckas med den åtgärden,finns det tillräckligt med skogsmark i landet för att tillgodose både dekombinerade jordbrakens behov och t. ex. tillåta sägverksförelag att förvärvaskogsmark. Men redan nu finns del, som bl. a. framförts av iNorrbollens län, överskottsmark som myckel väl kan tillåtas alt förvärvas avförädlingsindustrin. Avde siffror jag redovisat här över den splittrade fastighelsstrukturen i landetframgår med önskvärd tydlighet all vår angelägnaste uppgift måste vara atlgenom en fortsatt strukturtationalisering försöka åstadkomma slörre,bärkraftigare och rationellare fastigheter.