prot · G20915 · 1978-12-31 00:00:00 — Pådagens arbetsmarknad är genomsniiisarbeistiden för män ,medan den för kvinnorna uppgår . Detta beror på atl många kvinnorarbetar deltid. Deltidssysselsältningen har ökal kraftigt under 1970-talel,medan anlalel heltidssysselsatla har minskat något. var966 000 personer deliidssysselsatta och av dem var 827 000 kvinnor. Blandkvinnorna är del främst som ökat siu deltidsarbete,medan bland männen den största ökningen har skett för dem . Arbelskraflsundersökningarna1977 visar att orsaken "upptagen av eget hushåll" svarar för av de uppgivna skälen till deltidsarbetet. Delär bland kvinnorna denna orsak dominerar, medan bland männen endast någraprocent anger detta skäl. Framförallt bland kvinnor med barn är denna orsak eltavgörande skäl till deltidsarbete. Enlag om kortare arbetstid enbart för småbarnsföräldrar löser inte dessa problem.Det finns i stället en risk atl en sådan lag ytterligare befåsier traditionenav hemarbete och barnansvar. Utredningar visar all papporna i familjer med småbarn lar på sig en större arbelsbörda utanför hemmet, medan mödrarna minskarsin. bekräftas också av kommuns verksamhet, med möjlighel försmåbarnsföräldrar all ha sex limmars arbeisdag. som gåtthar 246 stycken begärt och fått kortare arbetstid, endast 17 småbarnspapporbegärde alt få jobba . Bland kvinnorna var det 229. Dessutomfinns det en ekonomisk spärr i en sådan lagstiftning, då det är den anställdesom själv får stå för kostnaden. Bara de välavlönade har råd mod denlöneminskning den kortade arbetsdagen innebär. Debattenom sex timmars arbeisdag har på nytt aktualiserats både fackligt och politiskt.Del finns flera skäl för ett beslut om kortare arbetsdag. Intensitetenoch stressen i arbetet har ökal. För allt fler är längre resor lill och frånarbetet en realitet. I praktiken slår de nuvarande arbetslidsförhållandenahårdast mot kvinnorna och är elt av de slora hindren mol en jämställdhetspolitik.All sänka arbetstiden för t. ex. småbarnsföräldrar har i praktiken visat sigsom en dålig lösning som konserverar könsrollerna. Medhänvisning till det anförda ber jag atl till arbetsmarknadsministern få ställaföljande fråga: Ärregeringen nu beredd atl utarbeta en konkret plan för nedtrappning avarbetstiden till sex limmar , all underställas ? 1978/79:37 av (vpk) lill bosladsministern om bosladspoliliken: Hyrorna stiger snabbare än någonsin underefterkrigstiden. Den öppna bostadsbristen har kommit tillbaka. Ungdomar,lågavlönade och invandrare drabbas särskilt hårt. I åtskilliga kommunerkringskärs rätten lill en egen bostad på sä sätt all arbetslösa ungdomar - ochde tycks bli alll fler - vägras bostad därför att de förmodas inte kunna klarahyran. De får å andra sidan inte, eller kan inte, ta arbete jusl därför alt deinte har någon bostad. De drabbas dubbelt. Mängalönearbetare tvingas se sig om efter sämre, billigare bosläder, medan de somhar del bältre ställt köper lägenhet eller villa. Deekonomiska orättvisorna mellan olika boendeformer tilltar. En ökad åtskillnadoch social isolering följer i spåren på en våldsam fastighetsspekulalion och enökad privatisering med andelslägenheter och villahandel. Densocialdemokratiska regeringen tog aldrig på allvar upp en strid med fastighets-och spekulationskapilalel. Den borgeriiga regeringen gynnar spekulation i markoch fastigheter, de stora monopolen inom byggande och materialtillverkning, deslora kapitalägarna och bankkapitalet. Regeringen försöker nu komma förbiproblemet med de höga hyrorna och tilltagande orättvisor genom åtgärder sominnebär ökad satsning på del privata fastighetskapitalet och en allmänprivatisering i boendet. Euutbyggt system med ägandelägenheter och småhus saml en avrustning av deallmännyttiga (kommunala) bostadsföretagen ingår som åtgärder i en borgerligbostadspolitik. Vidare diskuterar man förändringar som innebär sämre serviceoch underhåll och lägre ulrustningsstandard i hyreslägenheter. Man fortsätteralt salsa på ökat småhusbyggande och en bostads- och skatlepolitik som gynnarhöginkomsllagare, ägare av hus och lägenheter, på bekostnad av dem som hyr. Denkapitalistiska krisens bördor vältras över på de arbetande, bl. a. genomkraftigt höjda hyror. Höjningskrav pä ca /m har framförts av de kommunalabostadsföretagen. Höjningar av sådan storiek betyder . för en normalirerumslägenhel. Enbart för att kompensera detta behövs . Eftersom de smålönehöjningar som avtalsrörelsen gav redan är uppätna av andra prisökningar,finns del inget utrymme för nya hyreshöjningar. Alll flerhyresgäsler-lönearbelare säger därför nej och kräver hyresslopp och en nybostadspolitik, som lar itu med orsakerna till och förhindrar nyahyreshöjningar. Vpkföreslår direkt statligt stöd till de allmännyttiga bostadsföretagen. Därmed hindrarman höjningar också i de privatägda fastigheterna. De allmännyttigabostadsföretagen har bestämda bosladssociala uppgifter och därmed ett störreansvar och behov av stöd. Sådanlslöd enbart till allmännyttan innebär att det hillills för hyresgästernaogynnsamma bruksvärdessystemet utnyttjas mot de privata fastighetsägarna.Därigenom blir också del privata fastighelsägandel mindre iniressani förkapitalel. Omallmännyttan verkligen behöver ökade intäkter motsvarande i genomsnitt 20kr./m betyder det för alt undvika nya hyreshöjningar.Kostnaderna behöver knappast bli så slora efter genomgång av kalkylerna, ochdärtill tillkommer alt stal och kommun slipper betala de höjda bostadstilläggsom automatiskt följer med höjda hyror. Naturligtvisär det ändå mycket pengar, men de kan ställas i relation till atl villaägarnasavdragsrätt innebären beräknat skattebortfall på flera miljarder och atlbidrag och lån till storfinansen uppgår lill mångdubbla belopp. Enbart denårliga ökningen av stödet lill villaägare beräknas ju uppgå lill 1 miljardkronor. Det finns pengar i statskassan, om regeringen verkligen vill utjämnanågot av orättvisorna mellan framför alll höginkomsttagare med slora villor och hus ä enasidan och vanliga hyresgäster å andra. Man kan använda dessa pengar lillhyresgästernas bästa, om stödet till hyresgästerna uppfattas som en politisknödvändighet. Hyranaren tung post i budgeten för många hushåll. har hyrornaskjutit kraftigl i höjden och t. o. m. ökat snabbare än den kraftiga allmännainflationen. ökade konsumentprisindex medan dengenomsnittliga årshyran för en hyreslägenhet ökade med 92,5 96.När allmännyttiga bostadsföretag och privata fastighetsägare nu ånyo vill höjahyrorna för alt få s. k. självkostnader täckta (allmännyttan) eller öka sinavinster (privatvärdar) möts de av ett alltmera besläml motstånd frånhyresgäster som hell enkelt inte orkar med fler hyreshöjningar. har ställt krav på statligt slöd lill de allmännyttigabostadsföretagen för atl hålla hyreshöjningarna nere. Förbundet vänder sig emotkraven på nya hyreshöjningar och har meddelat all man i vart fall inie kanacceptera mera än /m fram lill . Man villåstadkomma ett sådant "tak" genom lagstiftning. Vpk,som fört fram krav på statligt slöd lill allmännyttan för alt undvika nyahöjningar, menar att den aktuella situationenmotiverar och kräver elt absolut stopp för hyreshöjningar. Vpk upprepar därförkravei på hyresslopp genom statligt stöd lill allmännyttan, dvs. att statenskall svara för hela kostnaden för all åstadkomma detta, inte bara den del somligger över en eventuell höjning med /m. Detär nu de kommunala bostadsföretagen måste erhålla statligt stöd, t. ex. genomränle- och amorleringsfria lån, för alt förverkliga ett hyresslopp. Det är nudet gäller att åstadkomma en nollställning i avvaktan pä äigärder som kanstoppa hyresutvecklingen och pressa hyrorna. Det är nu regeringen måste ingripaoch stoppa hyresutplundringen. Nästasteg måsle vara kraftåigärder mol all spekulation i mark, byggande,byggmaieriel och finansiering. Delta steg måste innebära en bostadspolitik förlägre boendekostnader, ökal bostadsbyggande, bättre bosiadsmiljöer och verkligthyresgästinflylande. Några huvudkrav som måslegenomföras för en ny bostadspolitik är: Hyressloppgenom statligt stöd till de kommunala bostadsföretagen i form av ränle- ochamorleringsfria lån. Prisstoppoch prissänkningar på byggnadsmaterial, effektiv priskonlroll ochprisövervakning i hela byggbranschen. Ökningav bostadsbyggandet lill minst 75 000 lägenheter , varav flertalet iflerfamiljshus, en kraftig ökning av sanering och uppmsining av bristfälligalägenheter liksom byggande av kollektivhus och andra åtgärder för kollektivtboende. Regionalabostadsförsörjningsprogram för an bygga bort bostadsbristen och bristerna i bostadsmiljön,enordentlig höjningav bidragen till förbättring av boendemiljön. Förbättrade bostadsbidrag,höjning av övre hyresgränser och inkomstgrän- serna,sänkning av åldersgränsen för rätt lill bostadsbidrag från 18 lill . för alla nyproducerade och ledigblivna lägenhetermed skyldighet för fastighetsägare att ta emot anvisad hyresgäsi. Skärpllagstiftning och kraftåtgärder mol fastighets- och lägenhetsspeku-laiion,priskontroll vid försäljning av småhus och bostadsrältslägenheler, begränsningi avdragsrätten för upprustning och ombyggnad av hyreshus, skärpning avrealisationsvinstbeskattningen. Ökademöjligheter för kommunala markförvärv och tomträttsupplåtelser, bl. a. genomstörre anslag lill marklånefonden och förbättrade låne- och räntevillkor. Ekonomiskrättvisa mellan olika boendeformer, exempelvis genom begränsning avränteavdragen till skuldbelopp på högst , avdrag från skall och intefrån inkomst och förhöjd intäklsschablon för taxeringsvärden . Stoppför nya höjningar av el- och va-iaxor som drabbar vanliga hyresgäsier, rättvisataxor genom översyn och omkonsimktioner i syfte atl få en omfördelning, därstorförbrukare inom industri och handel får ta en större andel av kostnaderna. Förbättradbygg-, mark-, hyres- och saneringslagstiftning genom förändringar somtillförsäkrar hyresgästerna rätt till slridsåtgärder och större rättigheter ochinflytande då del gäller planering, byggande, utformning, förändring ochförvaltning av bostäderna och närmiljön. Ikampen för en ny bostadspolitik måste också följande grundläggande krav ställasför all angripa orsakerna lill dagens bostadspolitiska missförhållanden: Statligbosladsbank för loialfinansiering av bostadsbyggande och följdin-vesleringar.Enhetslån lill låg och fast ränta och med förlängd amorteringstid tillallmännyttiga och kooperativa bostadsföretag. Allmark för samhällsbyggande överförs i kommunernas ägo, upplåtelser av mark fårendast ske mot tomträtt. Allahyreshus i ägo med kollekliv förvalining genom elt successivt överförandeav alla privala hyreshus - i första hand de större husen i tätorternas centraladelar. Förstatligandeav byggnadsmaterialinduslrin, i första hand av de monopoliserade, lungadelarna. Statliga och kommunalabyggföretag för byggande av bostadsområden. Medhänvisning till det anförda vill jag lill bostadsministern ställa följandefrågor: Kommer regeringen att föreslå något statligt slödlill de allmännyttiga bostadsföretagen för an förhindra nya hyreshöjningar ibefintliga hyreshus? Vilka åtgärder vill regeringen vidta för att stoppaeller begränsa kostnadsökningarna för nya hyres- och bostadsräitshus hoskommunala och Överväger regeringen några förslag tillförbättringar av bostadsbidragen genom bl. a. en höjning av övre hyresgränseroch inkomstgränser? Är regeringen beredd atl föreslå åtgärder som kanöka bostadsbyggandet lill minst 75 000 lägenheter med satsning i förstahand på flerfamiljshus och hyreslägenheter? 1978/79:38av () lill statsrådet om skolor: Maranalarörelsen har i olika delar av landetstartat s. k. pilgrimsskolor. Av rörelsens ledare ges genom massmedia beskedel all barnens lärare är mestmeriterade genom att sakna lärarutbildning, att man inte eftersträvarnågon objektivitet som i de vanliga skolorna, alt ett fritt val förbarnen inle existerar, att aga ingår som en delav skolans uppfostran, altbarnen uppmanas uppta kamp mot fackföreningsrörelsen och folkrörelserna, och att könsrollsfrågor aldrigdiskuteras i skolan. Molbakgrund av dessa uttalanden anhåller jag att till statsrådet få ställaföljande frågor: Anser statsrådet att skoloröverensstämmer med 35 § i skollagen? Vilka åtgärder avser i annat fall statsrådetvidtaga? 1978/79:39 av () lill bosladsministern om ökade möjligheter till bostadsbyggande pålandsbygden: Genom en lång rad beslut och uttalanden undersenare år har klarlagts statsmakternas vilja att i ökad utsträckning möjliggöraför människor att bygga och bo på landsbygden. Trots della är tillämpningen avlagar och regler på många håll synneriigen byråkratisk och restriktiv. a.med stöd av miljöskyddslagen eller hälsovårdsstadgan avslås byggnadslov iomsorg om jordbruksnäringens utveckling. Migförefaller det rimligt alt den som önskar landsbygdens alla fördelar när delgäller boendemiljö också får tåla de små nackdelar, i form av lukt och buller,som kan vara förknippade med att bo i en jordbruksbygd. Det avgörande måsteändå vara alt människor ges möjlighet alt själva välja boendeform ochboendemiljö. Vidlidigare interpellationer till bosladsministern kring dessa problem har isvaren hänvisats till pågående arbete med byggnadslagen men framför allt tillde ändringar i byggnadslagen som vidtogs i anledning av regeringens proposition1976/77:122. Denna proposition har emellertid inte medfört någon förbättringnär del gäller möjligheterna lill samexistens mellan bostäder och rationelljordbruksdrift. Det erfordras uppenbarligen alt en formell möjlighel ges attkomma förbi de snåriga regler som förhindrar människor alt la del avlandsbygdens samtliga dofter. 10 protokoll 1978/79:15-16 vituiär en sådan formell möjlighet. Medslöd av del anförda hemställer jag om kammarens lillstånd all lill statsrådetoch chefen för få ställa följande fråga: Anserbostadsminislern med slöd av nu vunna erfarenheter alt del finns skäl alt genomluklserviiut möjliggöra avslyckningar och byggnadslov på landsbygden i ökadutsträckning? 1978/79:40av () till socialministern om ökad vårdutbildning: De äldre har självklar rätt till den välfärd desjälva varit med om att bygga upp. Del gäller materiell standard genomfolkpension och ATP. Det gäller sjuk- och hälsovård. Det gäller mänskligomtanke och samvaro med varandra. Även när andra grupper får vänta påförbättringar måsle vi se lill att vi kan la hand om våra gamla och sjuka påett bra sätt. Socialdemokraternahar i lagt fram förslag om ett femårigl program med sikte på alt fåtill stånd 10 000 nya vårdplatser inom långtidsvården och lika många platserinom hemsjukvården. Programmet innefattar också åtgärder för all förbättrapersonal- och vårdsituationen inom långtidsvården. Det innebär enpersonalökning på ca 25 000 personer. Landstingenhar framför sig slora investeringsprogram och inom de flesia landsiing, bl. a.Värmlands läns, prioriteras långtidsvården. Detta är också nödvändigl med tankepå vårt läns åldersstmklur, brislen på långvårdsplatser, som är mest markant inorra och västra . Detär fråga om utbyggnader på olika håll i landet som alla kommer attkräva betydande personalförstärkningar. Då bristen på vissa kategoriervårdpersonal är besvärande i landet finns det all anledning attse med oro . Vihar över hela landet en brist på vårdpersonal. Vissa personalkategorierkan utkristalliseras som speciellt otillräckliga. Vi behöver redan nu merpersonal vid våra sjukvårdsinrättningar, och med hänsyn till den expansion somförväntas, framför allt inom långtidsvården, kommer bristsituationen atlbestå, och t. o. m. alt försvåras. Överhela landet är man i färd med att söka finna lösningar när det gäller atl ökautbildningsutbudet. Vårdskolorna har ambitioner atl expandera, men oftaststöter man på patrull i form av brist på vårdlärare. Hela utbildnings-komplexethar blivit en flaskhals inom svensk .sjukvård. Alla krafter måsle sältas in föralt söka bredda utbildningen så atl vi kan möta det ökade behovetav personal till de nya vårdenheter som växer fram. Vihar f. n. oacceptabelt många avdelningar slängda sommarlid på grund av brist påvårdpersonal. Landstingens annonsering efter olika kategorier vårdpersonal haren tendens all öka, vilket väl också speglar bristen. Vi har alt se fram emotalt nya vårdenheter tillskapas ute i landet, och vi vet alt dessa nya lokalermåste bemannas med utbildad personal. Alt bygga nya vårdlokaler, fylla dessamed sjuka och vårdbehövande människor och sedan sakna erforderiig personal kaninte betecknas som den välfärd som de äldre har självklar rätt till.Utöver de insatser som redan görs för att råda bot på personalbristen anser jagatt en intensifierad verksamhet måste till i syfte att bredda utbildningen inomvårdsektorn. Härär det då viktigt atl representanter för fackliga organisationer får deltaga,därför att det måste gälla utbildning av vårdpersonal på alla nivåer för attkunna möta del framlida behovet av utbildad personal inom hälso- ochsjukvården. Medstöd av det anförda anhåller jag att få rikta följande fråga tillsocialministern: Vilkaåtgärder ämnar regeringen vidta för all möta det framtida behovet av utbildadpersonal inom hälso- och sjukvården? 1978/79:41 av GunnarOlsson (s) lill industriministern om boardindustrins framlid: lämnade enmansutredaren över boardutredningen till industriminister . Åsling. Alltsedandess har del varil tyst om utredningen. Boardutredningengjordes för att få en samlad bedömning av de framtida förulsäUningarna förboardinduslrin och de elva fabrikerna för tillverkning av board. Utredningenlades fram och gav flera förslag till åtgärder inom boardinduslrin. Denförra regeringens industriminister tillsatte utredningen och man hade förväntatsig någon form av initiativ fram till dess att regeringen . Så skedde dock inte och oron hos de anställda bara tilltar.Utvecklingen för exempelvis fabriken i i ärett talandeexempel. Företagen är aktiva vart och ett på sitt håll och det föreligger enuppenbar risk för alt nedläggningar av företag och utslagning av arbetskraftkan komma att ske planlöst och okonlrollerbart. Detbör därför vara angeläget att regeringen nu redovisar sin syn på den svenskaboardindustrins framtidsutsikter och att regeringen presenterar elthandlingsprogram byggt på den Åkermanska utredningen. Påalla orter där del finns en boardfabrik råder det stor oro bland de anställdaoch befolkningen i övrigt. Från har mannyligen gett uttryck för den här oron och efteriyser agerande frånindustridepartementets sida. För de anställda och de enskilda orter som ärberoende av boardinduslrin är det allvariigl om man från regeringens sida låterproblemen värka ul och atl den kapacitetsneddragning, som alla är ense om måstebli nödvändig, får ske ulan-en objektiv utvärdering. Påvissa av de berörda orterna behövs medel och resurser för att boardfabriken -som på en del håll är den enda industrin på orten - skall bli livskraftig. Påandra orter behövs medel för att få fram nya sysselsättningstillfällen. Någonmåste se till atl resurser kommer fram och all åtgärder vidtas- att en karlläggninggörs av var och hur en strukturomvandling - som lycks vara ofrånkomlig-bästskall kunna genomföras. Exempelvis, var kan ingrepp ske Vad finns det för alternativa sysselsättningar för deanställda som kommer atl beröras? Attlåta förelagen själva klara ul de strukturella problem som uppstår i sambandmed en sanering av branschen kan få förödande följder. Här måsteindustridepartementet gå in och göra en samlad bedömning utifrån det underlagsom den genomförda utredningen lät presentera. Detfinns nu elt utredningsunderlag för ett agerande från induslrideparie-menteissida och mol bakgrund härav anhåller jag att få rikta följande fråga lillindustriministern: Vilkaåtgärder är industriministern beredd atl vidtaga för alt inle en okontrolleradkapacitetsneddragning kommer att ske inom boardinduslrin? 1978/79:42 av Maj BrittTheorin (s) till försvarsministern om B3LA-projek-lets inverkan på vissaförsvarskostnader: Hur mycket kommer del atl kosta skattebetalarna altsäga nej lill B3LA? Den frågan måsle ställas sedan nya, vikliga uppgifterkommit . Densocialdemokratiska minoriteten försvarsulredning sade redan ijanuari 1977 nej till utveckling och produktion av del lätta altackplanet ,som skulle kräva minst 350 miljoner utöver den borgerliga försvarsramen.Den borgerliga majoriteten önskade B3LA men ville inte presentera räkningen förväljarna. Ulredningen, förutom jag själv, förordade ensatsning på den redan tillgängliga Viggenplatlformen i form av ett medeltungtattackplan A 20, en vidareutveckling av JA 37, som då beräknades rymmas inomförsvarsramen. Socialdemokraterna har klart och entydigt vid flera tillfällenbekräftat sitt nej till B3LA och sagt sig vilja riva upp ett eventuellt beslutav den borgerliga regeringen vid elt regimskifte val.Överbefälhavaren angav redan lill försvarsutredning att B3LA interymdes i vare sig det borgerliga alternativet (s. k. B-nivå) om 52 miljarder priser eller det socialdemokratiska om 50,5 miljarder. ÖB harklargjort , atl ett genomförande av B3LA fömtsälterväsentliga förstärkningar av försvarsanslagen. har ÖBkrävt köp av fiygplan från utlandet om inte en kraftig sänkning av kostnadernaför B3LA och A 20 kan genomföras. Motbakgrund av de tidningsuppgifter som förevarit och som inte dementerats av denförra regeringen är det av synneriig vikt all regeringen offentligt redogör förde ekonomiska bindningar som redan nu görs lill ett kommande beslut om B3LA. Redanav B3LA-beredningens belänkande (Ds Fö 1977:7) framgår att alla alternativ tillB3LA (A 20, utlandsköp, licenstillverkning etc.) belastas med mycket högakostnader för avveckling av Saab-Scanias utvecklings- och produktionsresurser.Redan där finns således en bindning lill , en bindning somSaab-Scania gjort alll för alt vidga och låsa. Försiktiga beräkningar visar påaU enbart denna typ av bindningar ligger i miljardklassen. Därtill kommer depengar som redan är nedlagda i utveckling och typarbete på B3LA. Den26 april röstade den borgeriiga riksdagsmajorileten ja till ett bemyndigande åt regeringen, som innebar att ytterligare sammanlagt 310 milj. kr. (penningvärde) skulle satsas pä värt framtida attackflyg,för att som det hette ge handlingsfrihet åt den . En störredel av dessa pengar har gått lill B3LA. Beslutet fattades mol den samlade oppositionen. I den socialdemokratiska motionen och reservalionen krävdes alt B3LA-projeklet skulle avbrytas omgående. Man konstaterade också i motionen atl "del nu sker en betydande forcering av utvecklingsarbetena, trots alt något politiskt beslut inle föreligger om alt B3LA skall komma till stånd.-- som regeringen säger sig vilja eftersträva handlings frihet binder man alltmer pengar i B3LA-projeklet." Denförre försvarsministern angav som förmildrande omständigheter för de nya B3LA-pengarna till alt de förestående beställningarna av JA 37 nu skulle bli billigare, tack vare del fortsattautvecklingsarbetet pä B3LA. I propositionen 1977/78:95 hette det att industrin "erbjudit s.k. lakpris för serietillverkningen av under fömlsälining att utveck lingsarbetet pä B3LA inle avbryts . Även om B3LA-projeklel inte fullföljs kommeranskaffningen av jaklsystemet att bli billigare än om vi hade avbrutitB3LA-arbetet ." Denna skrivning, som låg till grund för riksdagensbeslut, har självfallet tolkats som att satt elt maximipris,därtill ett lägre pris än lidigare, på de Viggenplan som har kontrakieratsmellan FMV och . Av uppgifter i pressen-som inle dementerats frånförsvarsdepartementet - framgår alt det uppgjorda kontraktet, vars innehålltill större delen är hemligstämplat, innehåller två takpris, ell som gäller omB3LA byggs och ett annat, högre, som gäller om säger nej till B3LA.Om detta är riktigt har faltal sitt beslut på vilseledande uppgifterfrån försvarsdepartementet! Idetta refererade kontrakt finns också en option på den sista delserien avjaktviggar (59 stycken) avsedd atl beställas . Också idenna option sägs nu finnas två prisnivåer.