prot · G209161 · 1978-12-31 00:00:00 — Itre motioner, den socialdemokratiska nr 2603, den centerpartistiska nr 2604 ochkommunisimotionen 2638, kritiseras,som nämnts tidigare,detta förslag tillutformning av lagparagrafen. I såväl den socialdemokratiska motionen som icenlermotionen föreslås atl i stället skall anla arrendelagskommitténsförslag lill lydelse av denna paragraf Och motivet är att med den utformningsom paragrafen fött i propositionen kommer även i fortsättningen de rådandemarknadsförhållandena att vara bestämmande för arrendeavgiftens storlek. Även ikommunistmotionen hävdas atl propositionens förslag innebär ett bibehållandeav den nuvarande marknadsprincipen, vilket också framhöll. Närvi i utskottet behandlade propositionens förslag och motionerna konstaterade vialt kommitténs förslag och propositionen i allt väsenlligl överensstämmer närdet gäller grundprinciperna för hur arrendeavgifterna skall bestämmas. Men isjälva lagtexiförslaget skiljer de sig väsentligen ål. Iutskottet var vi således eniga om att vid en skälighetprövning avarrendeavgiften skall arrendeställets avkastning kunna bära avgiften, ochsåledes bör arrendeställets avkastningsförmåga utgöra en riktpunkt vidfastställande av arrendeavgiften. Det bör då vara fråga om arrendeställetsrto/'ma/a avkastningsförmåga. Här är vi alltså eniga över hela linjen.Utskotiet är för sin del medvetet om svårigheterna att göra en riktig avkastningsberäkning,och därför anser utskottet att man vid prövning av arrendeavgiften normalt börnöja sig med en överslagsmässig beräkning och atl man endast i undantagsfallskall göra några detaljerade avkaslningskalkyler. Utskottet biträder således förslagelatt arrendeavgiften måsle bygga på en helhetsbedömning. Närdetsedan gällerden laglekniska utformningen av dessa grundprinciper har ulskolletsmajoritet inte kunnat godta vare sig propositionens förslag eller förslagel imotionerna. gäller även för min personliga del. Utskottsmajoriletenanser att del föreligger betydande olikheter mellan Jordbruksarrende och hyraoch alt därför paragrafens utformning kan göras oberoende av Jordabalkensbestämmelser i fråga om hyresupplåtelser. Det här är alltså en kompromissmellan propositionens förslag till utformning av lagparagrafen ochmotionärernas, vilken en majoritet av ulskotlei nu står bakom. Den innebär attden första meningen behålls enligt propositionens förslag, nämligen att vidförlängning av arrendeavtalet skall arrendeavgiften utgå med skäligt belopp.Den huvudregeln kompletteras sedan i utskottsbetänkandel med en bestämmelse omalt om Jordägaren och artendatorn inle kan enas om hur stor avgiften bör varaskall avgiften bestämmas så att den kan antas motsvara arrenderättens värde medhänsyn lill artendeställels avkastningsförmåga, arrendeavtalets innehåll ochomständigheterna i övrigl. Jaggår sedan över till alt säga några ord om självinirädel. I fråga om rätlen tillsjälvinlräde innebär propositionens förslag en förstärkning av arrendatornsbesittningsrätl. Propositionen föreslår nämligen, som del har sagts här förut,att en obillighetsprövning skall komma till stånd även i de fall då Jordägarenbegär självinlräde. Detta innebäratt jordägarens intresse av att föbrukningsrätten lill arrendestället skall vägas mot arrendatorns behov avsocial och ekonomisk trygghet. Utskottets majoritet ställer sig bakomproposiiionens förslag. Det är, som sagts här förut, som reserveratsig och yrkar avslag pä det här förslaget. Reservanterna menar, enligt vad Jagförslår, att en så här långt gående reform kan fö negativa Ändringi arren-delags'iftningen Men utskottets majoritet anser det angeläget all på detsätt propositionen föreslår stärka arrendalorernas skydd. Slutligenvill Jag också säga några ord om övergångsbestämmelserna. Propositionenföreslåralt de nya reglerna skall bli tillämpliga på avtal som har ingåtts föreden nya lagstiftningens ikraftträdande under förutsättning att avtalet inte harsagts upp . När del gäller de nya reglerna om jordägarenssjälvinträde föreslås dock all de skall bli tillämpliga på äldre avtal förstefter den lid dä avtalet tidigast kan bringas att upphöra på grund avuppsägning som sker efter den nya lagens ikraftträdande. Den här frågan tas uppbåde i den socialdemokratiska motionen och i centermotionen. I cenlermotionenkrävs att samtliga nya bestämmelser skall bli tillämpliga pä gällande avtal. Desocialdemokratiska motionärerna har förståelse för att bestämmelserna omsjälvinlräde inle generellt bör göras tillämpliga på äldre avtal.Men man anser alt starka skäl lalar för all de nya beslämmelseina omsjälvinlräde för tillämpas redan vid lagens ikraftträdande när det gäller längaarrendetider. I moiionen föreslås att övergångsbestämmelserna utformas ianalogi med 41 § 1 stycket lagen om införande av nya jordabalken. En sådanreglering menar motionärerna kan godtas med hänsyn till atl det skall ske enintresseavvägning i de särskilda fallen. Vidutskottsbehandlingen av den här frågan har utskottsmajoritelen enat sig om attmed bifall till den socialdemokratiska moiionen göra del tillägg lillövergångsbestämmelserna som föreslås i motionen. Sammanfattningsvis vill jag bara understryka atijag finner de förslagnaändringarna i arrendelagstiftningen mycket väsentliga, inte minst för atl skapasådana villkor för arrendatorerna som bättre överensstämmer med de strävandentill större social trygghet som präglat reformarbetet . Och meddetta berjag all fö yrka bifall lill lagutskottets hemställan i dess helhet. () kortgenmäle: I procedurfrägan, somjag faktiskt inte vill lämna, säger det skulle vara atl införa en ny princip i utskottet att remitteraförslaget lill Jordbruksutskottel och atl vi i sä fall skulle behöva remitteravarie ärende. Det lycker Jag är rent nonsens. Under de är jag har suttit ilagutskottet harjag sällan känt någol behov av atl remittera ett ärende tillnågot annat utskott. Men Jag tycker att när företrädare för ett parti i ettsvårbedömt ärende begär det, sä bör man tillmötesgå denna begäran. Jagkommer aldrig alt godla principen au del är viktigt att fö fram ett dåligtlagförslag bara det kommer fram fort. Jag tycker i stället principen skall varaatl man skall se till atl man för fram goda lagförslag. Klarar man inte delinom en viss tidsgräns, så får man ta den lid i anspråk som går åt för atl fåfram dem. Såvitt jag kan förslå har också företrädare för andra partier haftönskemål om att man skulle höra jordbruksutskottet, eftersom detla berörjordbrukspolitiken. - Nog om del. Beträffandearrendeavgiften skulle Jag vilja fråga: Är det inte rimligt och ofrånkomligt,som justitieministern har framhållit, alt arrendenämnden vid enhelhetsbedömning av arrendeavgiftens skälighet i viss män söker ledning imarknadens bedömning av arrenderättens värde? Avgiftsbedömningen bör då anknytatill vad arrendatorer i allmänhet kan antas vara villiga alt betala. Jaghar en misstanke om all de övriga borgeriiga ledamöterna i utskotiet inie haderiktigt klart för sig vad den kompromiss som gjordes egentligen innebar, vilkaavsteg frän vedertagna regler i vår marknadsekonomi som den medför. Men jagförmodar atl det står klart för dem nu när de har hört SvenssonsförOusning över den här formuleringen. Det lycker Jag skulle mana tilleftertanke. () kortgenmäle: Det är uppenbart att vi gör olika bedömningar av frågan ommarknadsprincipen och marknadsanpassningen av arrendeavgiften. Det är bara altkonstatera detla faktum. I delta sammanhang harjag för min del ansett detangeläget au göra en markering för behovet av en skälighetsbedömning av vadell arrendeställe kan bära. Låtmig när det gäller procedurfrägan säga all del är självklart all om utskottethade gjort samma bedömning som , nämligen alt del här är ettdåligt lagförslag, så hade vi inte varil angelägna all lägga fram det. Detbegriper väl var och en atl ingen är angelägen om alt lägga fram elt dåligtförslag. Lagutskottetsmajoritet lycker att det är elt bra förslag som ligger på bord.Det är mol den bakgrunden som vi har ansett del angeläget all fö fram det. Braförslag skall man inte genom hänvisning till procedurfrågor skjuta påframtiden. Del är vår bedömning. Delstår fortfarande fast alt del skulle innebära elt sådant ingrepp i de principersom tillämpas i värt utskott och även i andra utskott all jag är övertygad omatt även skulle ha insett all del hade varil betänkligtalt remittera förslagel. INGERLINDQUIST (m) kort genmäle: I den här frågan villjag bara säga alt Jag med förvåning noterar att enföreträdare för i sä viktiga avseenden som när det gällermarknadsekonomin har en hell annan uppfattning än vad folkpartiregeringen har. BERNTEKINGE (fp) kort genmäle: Här gjorde väl sig ändå skyldig lill väldigt överdrivnaoch långtgående bedömningar. Av vad jag sade i mitt anförande vill jag gärnaunderstryka alt när del gäller propositionens ordalydelse, innehåll ochinriktning är vi alla överens. Del var med avseende på överensstämmelsen mellanlagtextens utformning och innehållet i proposi--ionen i övrigt som Jag ansågdet vara angeläget att göra denna markering. 7Riksdagens protokoll 1978/79:161 Mer än så kan ingen lägga in i den kompromiss elleröverenskommelse som utskottets majoritet har fattat beslut om. THORSTENLARSSON (c): Jag skall inte syssla så förfärligt myckel med vare sig reservationernaeller den föregående debatten. När jag nu tar lill orda, gör Jag det kanske mersåsom en av utredarna i arrendelagskommittén. När det gäller den senaste lilladispyten mellan och om marknadsprincipen hoppasjag all del framgår av milt anförande hur vi från den praktiskaarrendemarknadens synpunkt ser pä en sådan princip. börian villjag framhålla att en arrendelagstiftning bör ta sikte pä detförhållande som råder mellan en god arrendalor och en god jordägare. Lagenmåste eftersträva della och därmed normalisera och stabilisera lill respekt ochförståelse parterna emellan. Jag tror att det förslag som läggs fram fyllerdella syfte och därmed också kan förebygga tvistsituationer. Även arrendelagskommitténskommande förslag måste utarbetas med detta syfte. Vi är som bekant inte färdigautan kommer med elt ytteriigare betänkande. Såsom lidigare harsagts är intemindre än av all arrenderad. Därförär hela denna lagsiiftning avmycket stor betydelse för många människor. ,som tillsattes för etl par år sedan, har försökt utforma lagsiiftningen sä attden blir tillfredsställande för båda parter. Jag vill dock erinra om attkommitténs tillsältning skedde myckel därför all vid lagsiiftningen 1970 eltdepartemenlsullalande i den praktiska tolkningen av arrendeavgiftens storlekblev utslagsgivande för begreppet skäligt arrendepris i 9 kap. 9 § jordabalken.Det nämnda uttalandet anger "att som en grundläggande princip bör gällaalt arrendeavgiften skall avgöras av rådande marknadsförhållanden".Eftersom arrendemarknaden ostridigi är en bristmarknad, blev resultatet avdenna princip alt avgifterna steg över vad som kunde anses rimligt iförhällande lill arrendeställets avkastningsförmåga. När1970 års lag avskaffade den förut gällande sociala arrendelagstiftningen,sattes elt förstärkt besittningsskydd med rätt till förnyat arrendeavtal in istället. Men om arrendeavgiften genom den s. k. marknadsprincipen sattes såhögt atl arrendalorn inle kunde fö ekonomi i företagel måste han flytta, och dävar rätten till nytt arrendeavtal inte någol värd. På sä sätt har besittningsskyddetsekonomiska och sociala karaktär i praktiken satts ur kraft. Det var inte hellernåg:ot vunnet med alt fö prövning hos en arrendenämnd, så länge denna principfanns kvar. Genom att lillämpa marknadsprincipen kommer man bort från vadarrendestället var värt frän avkastningssynpunkt. hardärför i sitt förslag efter ingående prövning enhälligt föreslagit att vidfastställande av arrendeavgift hänsyn skall tagas till arrendeställetsavkastningsförmåga. Dettahar också, som nämnts, accepterats i propositionen. Men där görs del undantagetatt avgiftsbedömningen bör, som det heter, anknyta till vad arrendalorn iallmänhet vill betala i avgift. I och med detta skrivs marknadsprincipen fastigen, och del var ju faktiskt för att ta bort denna princip somarrendelagskommittén tillsattes. har utskollsmajoritelen rätlattill delta om marknadsprincipen genom att tillmötesgå en motion från centernslagkommitté och en från socialdemokraterna. På den basen har man i utskottetdiskuterat fram en lagskrivning som visseriigen inte är helt kommitténs ochmotionernas och inte heller propositionens, ulan utskottet har gjort enlagskrivning som Jag måste tillstå är enkel, lältförstådd och bygger på vadarrendestället kan vara värt enligt en avkastningsbedömning och med hänsynlagen lill de speciella omständigheter som f ö. kan vara för handen. Lät mig pä denna punkl säga att Jag vill ocksä gelagutskoltel en eloge för det arbete som det har utfört. Jag har också lidigaregod erfarenhet av lagutskottets arbete på del här området, så det är tydligenen tradition man följer upp. Utskottet använder termen "arrenderättensväYde", som jag tror behöver en liten kommentar. Arrenderättens värde stårhär för avkastningsvärdet. I tidigare lagstiftning har med detta värde avsettsandra faktorer, exempelvis företagarens/arrendatorns arbetslön och utkomst försig och sin familj, då inkluderande även de sociala värden som ligger ibesittningsskydd, rätt lill förnyat avtal osv. Det är givetvis av värde för en företagare atl inle bliutkastad med familj, lösöre och alll, men i dagens lagtext står"arrenderättens värde" alltså för begreppet arrendeställets avgiftunder innevarande arrendeperiod. Just den saken är också kommenterad iutskottets skrivning. Hur kan man dä bedöma vad den akluella arrendeegendomenkan vara värd enligt avkastningsprincipen? Jag har sett att det ireservationerna förs fram vissa betänkligheter därvidlag. Jag vill dä refereralill vad kommittén och även propositionen och utskottet har antytt om delta-Jag håller mig främst till kommittén. I arrendelagskommittén vet vi myckel väl alt det vid allalantbruksnämnder finns aktuella prisbedömningsalternativ frän ort till ort.Dessa används bl. a. av lantbruksnämnderna närdet gäller alt för deras delbedöma huruvida ett lanlbruksföreiag är bärigl eller inte. Av en sådan"mall" kan man i grova drag fö en bedömning efler vad man kallarHUV-metoden av avkastnings-värdet på arrendestället. Vi vet också att i arrendenämnden sitter praktiskaJordbmkare som företräder båda parter. De kan helt enkelt med stöd av sinerfarenhet avgöra huruvida det akluella fallet ligger över eller under en sådanberäkning och sätta priset därefter. Det finns även nu förslagom alt jordbrukets fackligaorganisation, som har båda parter representerade i medlemskåren, kan genom sittarrenderad bistå med sådana upplysningaratt man därigenom kan undvikaanvändandet av slitande. Jag måsle säga atijag tror mycket på Just den vägen attuppnå samförstånd mellan jordägare och arrendatorer sä alt man i många fallslipper att frågorna går lill tvist. Lät mig sedan säga några ord om rätten till självinträde,som är en betydande del av arrendelagen. Som det nu har varit, har jordägarensom argumentför en ibland ganska stark prishöjning helt enkell påpekat att om intearrendalorn accepterar denna höjning så lar ägaren arrendestället under egetbruk. I den här situationen är del i regel så i det praktiska livet atlarrendalorn drar sig för alt gå lill arrendenämnden och fö sina frågor prövade.Vi tycker det är angelägel all fö lilet reda och ordning i denna situation. Dethar därför ansetts nödvändigt att arrendenämnden även här skall kunna göra enskälighetsbedömning mellan parterna. Den bedömningen görs utifrån all det inlefår vara "obilligt" mol arrendalorn att han inte får sitta kvar. Vitänker då främst pä s. k. generalionsarrenden eller pä äldre arrendatorer somhar svårt med annan försörjning, de kanske har kvar lill pensionen etc. Delfrågades i debatten: När för då Jordägaren rätten till sitt jordbruk? Jag villgärna säga med detsamma atl vi avser atl del ej heller får vara obilligt moljordägaren. Eiel skall alltså vara en skälighetsbedömning mellan parterna. Detkan Ju gälla atl släkt skall överta eller alt man bara har arrenderat ul påkortare lid. Eu stärbhus kan arrendera ut en gärd tills en son eller dotterblir vuxen eller har utbildat sig och själv kan överta jordbruket. Iartendelagskommiltén skrev vi räll klart om detla. Sådana mera tillfälligtavsedda arrenden av ibland 5, ibland kan man Ju direklskriva in i avtalet. Då behöver det aldrig bli någon diskussion om att mansjälv för inträda. Detär alli.så sådana saker som legat lill grund för tanken på en skäligheisprövning. FårJag avsluta med att säga ett par ord om ikraftträdandet. Jag tror del ärnödvändigt att alla dessa saker träder i kraft på samma lid. Utskottet har docksagt ifrån att man mäste ta viss hänsyn lill avtal av äldre karaktäreller av speciell karaktär. Därmedvill jag, herr lalman, sluta med alt yrka bifall till utskottets förslag. LENNARTANDERSSON (s): De tidigare talarna har utförligt redovisat innehållet i lagutskottetsbetänkande, varför Jag kan nöja mig med alt understryka vissa avsnitt iärendet. Denproposition som ligger lill grund för lagutskottets betänkande är ett led iarbetet pä att stärka arrendalorernas besittningsskydd. Det tycker vi från vårgrupp är myckel bra, del skall klart sägas härifrän. Del är också konsekventmot bakgrund av den lagsiiftning som skedde i början av 1970-talel, liksom motbakgrund av del uttalande som lagutskottet har gjort senare under 1970-lalet ombehovet av alt de frågor vi nu behandlar verkligen skulle utredas. Vikunde konstatera att arrendelagskommittén var enig i sitt förslag lill lagtextlill 9 kap. 9 § i jordabalken om hur arrendeavgiften skall bestämmas vidförlängning av arrendeavtal. När vi sedan fick proposiiionen i vår hand värdetmed ratt stor förvåning vi konstaterade alt departementschefen hade gäll ifrånutredningskommitténs förslag och här gjort rätt avsevärda föränd- Vilka motiveringar man har haft för det i departementet skall jaginle gräva i, eftersom vi under ulskotlsarbetel har kommit fram lill en annanlösning. Grunden för de debatter som vi har haft i utskottet på den här punktenhar varit dels den socialdemokratiska moiionen, dels cenierpar-timolionen. Deförslag som där lagls fram har visat sig i alll väsentligt vara bärande. Vi harockså fält bekräftelse på det vid vårt studiebesök i , där vi träffatenrad representanter för såväl arrendatorer som jordägare. All vi sedan iutskottet efter ytterligare överväganden har gjort vissa redaktionellaförändringar i lagtexten ser jag mera som etl ulslag av ett ambitiöstulskottsarbele för all komma fram till den bästa tänkbara lösningen på den härpunkten. Del väsentliga är atl slå fast atl vi lar bort marknadsvärdesprincipennär det gäller all bestämma arrendeavgiftens storlek. Fränvår sida känner vi oss nöjda med det resultat som vi har kommit fram lill iutskottet, när vi nu föreslär en annan lagtext i 9 kap. 9 § jordabalken. Enannan punkt som Jag särskilt vill understryka gäller något som länge hardiskuterats i den allmänna debatten och även lidigare berörts i lagutskoltel,när vi behandlat liknande ärenden. Det är frågan om huruvida arrendalors egnainvesteringar skall fö beaktas vid avgiftsprövningen. Vi har tyckt och lyckerfortfarande alt det har funnits anledning att reagera mol del nuvarandesystemet. Det är därför vi med tillfredsställelse konstaterar att centerpartigruppeni sin motion nu tog upp den här frågan. Del har lett lill alt utskottet gör eltuttalande, att sådana investeringar och förbättringar som arrendalorn självutfört och som höjt arrendeställets värde över huvud taget inte bör fö utgöragrund för arrendehöjning - självfallel under förutsättning alt arrendalorninte har föll ekonomisk ersättning av jordägaren. Vårtförslag lill beslul är utformat i p. 2, där vi föreslär alt skallgodkänna vad utskottet anfört pä denna punkt. Vi tycker all det är en framgångsom vi nått och att del är en rimlig och skälig avvägning som vi här presenterar. Närdel sedan gäller utformningen av övergångsbestämmelserna vid självinirädel harvi från den socialdemokratiska gruppens sida föreslagit, som redan framhållitshär i debatten, en annan formulering av 9 kap. 8 §. Jag kan begränsa mig lillatt säga atl vi tycker all della är en bra avvägning. Del är så långt som vianser alt vi kan komma för dagen när det gäller alt utforma denna lagtext ochdärvid la hänsyn lill alla de olika intressen som här gör sig gällande frånsåväl Jordägare som arrendatorer. Vi anser all vi nått fram lill generösareövergångsbestämmelser,sett från vår utgångspunkt och även från arrendalorernasutgångspunkt, och vi ser med glädje all vi fött en så bred majoritet iutskottet jusl för dessa övergångsbestämmelser. Enannan punkl i utskottsbetänkandel som är värd att framhålla i debatten är denpunkt där vi talar om alt det fortfarande förekommer etl mycket stort antalmuntliga arrendeavtal här i landet. Vi redovisar i ulskottsbetänkandetstatistik över delta, som visar att antalet sädana avtal lycks vara i stigande.Som ledamol i utskottet kan man inte undgå att reagera och fråga sig vad som ärbakgrunden till au antalet muntliga arrendeavtal stigerså kraftigt. Man kaninte heller undgå au reflektera över hur en eventuell tvist skall kunna lösaspå rättsligväg, när det endast finns etl muntligt avtal. Utskottet har framhållit atldetta förhållande verkligen behöver utredas och närmare granskas. Ulskoilelkonstaterar ocksä att arrendelagskommittén nu har fött tilläggsdirektiv om attta upp den här frågan. Del ställer vi oss hell bakom. Vi säger också frånutskottets sida au denna delfråga bör behandlas med förtur inom kommittén. Viutgår ifrån alt så ocksä kommer atl bli fallet, så atl vi i utskottet och här ikammaren relativt snart kan fö behandla Jusl denna delfråga. Vi tillmäter denfrån vår sida mycket slor vikt - det vill Jag särskilt framhålla. Med dessa korta understrykningar berjag atl fö yrka bifall tillutskottels hemslällan. I moiionen 2165 har och jag begärt förslag om alt densom arrenderar marken pä en Jordbruksfastighet vid en eventuell försäljningförst skall bli erbjuden fastigheten. Somframgår av utskotlsbetänkandet har den här frågan i olika sammanhang förtsfram frän arrendalorernas egna organisationer. Härvid har man, precis som vihävdar i vår motion, framhållit att aktiva jordbrukare som arrenderar marken päjordbruksfastighet skulle ha rätt till etl visst företräde vid försäljning avden mark vederbörande brukar. Eftersomandemeningen i den nya jordförvärvslagen är atl försvära det passiva ägandetoch därmed fö till stånd etl mer aklivi brukande än vad som är fallel medmånga fasligheter, så måste kategorin arrendatorer vara den grupp aktivabrukare av som i första hand borde få sin chans. Detär obestridligen sä, att arrendatorerna är den grupp i samhället som i hög gradbesitter de praktiska erfarenheier som krävs för atl åstadkomma elt aktivtbrukande. Delborde vara självklart att arrendatorer som bor på fasligheter och brukar jordenför annan persons räkning skall ha företräde vid en eventuell försäljning avden mark som vederbörande arrenderar. Genom den prisbildning som utvecklats desenaste åren beträffande jordbruksfastigheter och genom atl köpeskillingenoftast kraftigt överstiger egendomens värde med hänsyn lill dess avkastning ochövriga omständigheter har arrendatorerna haft mycket begränsade möjligheter altkonkurrera om utbjudna objekt. Om vi menar allvar med alt främja uppbyggandet och vidmakthållandet aveffektiva familjeföretag och därmed stärka sambandet mellan brukande ochägande, då måsle arrendatorerna fö en rejäl chans atl ocksä bli ägare lill denJord som de under längre eller brukat. Utskottethar, med avstyrkande av vår motion, hänvisat lill artendelagskommiltén och altdenna har till uppgift all se över den fråga vi i motion 2165 aktualiserat.