prot · G209116 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:116 §1 Justerades prolokollel för den 21 innevarande månad. §2 Talmannen meddelade atl lill kammaren inkommit läkarintyg för ,som var sjukskriven t. o. m. . Erforderlig ledighet beviljades. Talmannen anmälde atl () fr. o. m.den 29 mars inträdde som ersättare för under hans ledighet frånriksdagsman-nauppdragei. Omtvisten mellan och lokalradion §3 Om tvisten mellan och lokalradion Kommunikationsministern erhöllordet för all i ett sammanhang besvara dels (), dels BoTuressons (m) anmälda frågor, 1978/79:410 resp. 411, och anförde; har frågat vilka åtgärder regeringen avser attvidtaga för all lösa den uppkomna tvisten mellan och . har frågat om någol regeringsbeslut, som löser konflikten, övervägs. Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Enligtett beslut av rörande gränsdragningen mellan SMHLs allmännaserviceuppgifter och uppdragsverksamhet fördes de ordinarie väderrapporterna iljudradion och televisionen i dåvarande omfattning till allmän, dvs.anslagsfirtansierad, verksamhet. Övrig väderprognostjänst är såledesuppdragsverksamhet. Isin anslagsframställning för /78 begärde medel för attutarbeta lokalt anpassade prognoser för den nyinrättade lokalradion.Statsmakternas beslut innebar att medel för detta ändamål inte ställdes tillinstitutels förfogande. och tog därefter upp förhandlingarom prognoser pä uppdragsbasis. Del avtal som slöts innebar att lämnade enavsevärd rabatt i förhällande till den av regeringen fastställda uppdragslaxan.År 1978 medförde lokalradiouppdraget ett underskou på ca . Den skall bl. a. lämna förslag omverksamhetens inriktning och omfattning samt ange de resurser som institutetbedöms behöva. Utredningen väntas också lämna underlag för en grärtsdragningmellan allmänrta uppgifter och uppdragsverksamhet. harSMHI haft svårigheter att bibehålla uppdragsverk- Omtvisten mellan och lokalradion samhelens omfattning.Detta har medfört ekonomiska problem och tvingat fram en översyn avuppdragsverksamheten. Som en följd härav har bl. a. tagit uppförhandlingar om ersättningen för prognoserna i lokalradion. Regeringenhar självfallet inga möjligheter alt gä in i förhandlingarna mellan ochdess kunder. I avvaktan pä statsmakternas beslut med anledning avSMHI-ulredningens förslag harjag dock i samråd med budget-ochutbildningsministrarna förklarat mig beredd att verka för all statsmakterna stårför halva del underskott som del nuvarande kontraktet medför, underföratsättning att radion står för den andra halvan. Jaganser självfallet att det är radiobolagen själva som - uiöver utsändningen avordinarie väderrapporter - skall väga utbudet av ytteriigare väderprognoser iförhållande till andra programprodukter mot bakgrund av kostnader och bedömtlyssnarvärde. PER-OLOFSTRINDBERG (m): Jag ber atlfä lacka statsrådet för svaret pä min fråga. Genomen av och gemensamt utfärdad kommuniké meddelades i går allen överenskommelse mellan parterna har träffats som skall gälla t.o. m. den 30juni 1980. Det innebär all slalen går in och ålminslone delvis läcker detunderskott som uppstår för när del gäller prognoserna i TV och radionsprogram I och 3. Del är bra all della är uppklarat. Jagvet inte - men jag hoppas att sä är fallet - om tvisten Radio ärunik. Tvisten gäller vem som skall betala den service som väderieksljänstentillhandahåller i radio och TV. Ytterst ärdet ju staten som får göra det, menöver vilken kanal det skall betalas tycks vara problemet. För alla de miljonerradiolyssnare och TV-iitiare som anser väderleksprognoserna värdefulla är delbetydelsefullt all prognoserna finns men naturligtvis helt ointressant övervilken del av statsbudgeten kostnaderna betalas. Jag tror atl den naturiigareaktionen ule bland människorna är all man blir förvånad över atladministrationen inom statsförvaltningen är sä stelbent atl en tvist i fråga omkostnadsfördelningen mellan i del här fallet och skallbehöva uppstå och dessutom bli så långvarig. Det finns ju klara direktiv förhur skall finansiera sin verksamhel, och som framgår av svaret har dellafastlagts av . Statsrådetkonstaterar i sitt svar all regeringen inte har möjlighel all gå in iförhandlingarna mellan och dess kunder, och självfallet är del så. Men omregeringen anser atl prognosverksamhelen aren viktig service, så harjuregeringen möjlighet att gå in med erforderliga medel pä samma sätt som mangjort i tvisten mellan och och borde alltså kunna lösafrågan också på lokalradiosidan. Problemenkvarstår således olösta när det gäller de regionala prognoserna i lokalradion.Många människor, exempelvis bland jordbrukarna, är utomordentligt intresseradeav dessa och lycker all de är värdefulla, men trots de betydande anslagsökningarsom radiobolagen fåll tycks del inte finnas pengar lill den här verksamheien.Statsrådet säger också i svarei alt lokalradiouppdraget medförde etlunderskott pä inte . Jagkan i och för sig förstå all det är radiobolagen själva som skall avgöra vilkenprogramverksamhet de skall ha, men jag vill gärna fråga statsrådet: , mol bakgrund av alt man kan ge bra regionala prognoser vialokalradion, bedömer all den här verksamheien är av värde, anser då inlestatsrådet alt del vore rimligl alt man frän regeringens sida gick in iförhandlingarna för all försöka medverka lill all lösa problemen också närdetgäller denna del av verksamheten? Jag tror all många människor är intresseradeav att fä ett svar pä den frågan. Om tvisten mellan och lokalradion BOTURESSON (m); Jag tackarför svarei. Jagställde min fråga , när del offentliga bjäbbet mellanSMHI och Lokalradio pågick i pressen. Sådant ger alltid ett olustigtintryck, och för mänga leder del tankarna till förhållandena i den lilla stadenmellan och Hjo. Jaghar ingen bestämd åsikt om hur stort behovet av väderieksinforma-tioner vialokalradion är. Vissa årstider kan prognoserna naturligtvis vara av värde förjordbrukarna liksom ibland för väglrafikanterna och för fritidsfol-kel.Sveriges Lokalradio anser lydligen all det är önskvärt all kunna ge den härservicen, och den del av allmänheten som hört av sig vill uppenbarligen ha den. Jagvet naturiigtvis myckel väl all ett enskilt statsråd inle kan ge order i ensådan här situation. Del skulle innebära ministerstyre, och del ärju fult del.Men när den här polemiken var aktuell var det av ettvisst iniresse atl vela hur regeringen såg på frågan och om regeringen avsägall göra någol för alt lösa upp knutarna. Del harju hänt förr alt en regeringhaft kraft all ingripa, när serviceutbudet från ett statligt verk hotat alt bliotillräckligt. Så nog går del atl lösa en sådan här fråga om man anser allservicen behövs och om man vill göra det. Jag vill först vända mig lill och säga, när delgäller den kommuniké som nämnts i sammanhanget, att regeringen inte hargätl ini diskussionerna mellan och , utan den frågan har parternalöst på egen hand. Per-OlofStrindberg frågade mig hur jag säg pä frågan om avgiftsfinansiering. Tankenbakom en avgiftsfinansiering i ett fall som detta är atl radion är bättreskickad än statsmakterna atl bedöma avvägningen av utbudet i etern i fråga omväderprognoser. Del bör därvid vara radion som är den instans som avgördimensioneringen av de samhällsresurser som skall användas förlokalradioverksamhel. Oavsett om det är licensbetalarna eller skattebetalarnasom ersätter för prognoserna, sä innebär del arbetei kostnader för sexmeteorologer, lokalhyra, administrativt arbete m. m. Omåtgärder för att garantera åretrunttrafik över Kvarken Närradion nu inte vill betala kostnaderna för den här verksamheien, är innebördenbl. a. alt radion inte anser att tjänsten är värd alla de resurser som behövertas i anspråk för arbetet. Del kostar alltså mera än det smakar. Om radion nuinte anser att licensbetalarna skall belastas med kostnaderna förlokalradioprognoserna, finns det ju inga skäl till atl i slällelskattebetalarna skall belastas med dessa kostnader. TillBo Turesson vill jag säga all statsmakternas beslut ju innebär all SMHLslokalradioprognoser inte skall betalas med statsmedel. Man tog ytteriigare ettsteg i den riktningen under lid som kommuni-kationsrtiinistergenom att ge tilläggsdirektiv lill atl pröva förutsättningarnaför att ytteriigare öka avgiftsfinansieringen inom verket för atl därmed minskastatens kostnader. PER-OLOFSTRINDBERG (m): När det gäller uppgörelsen mellan och , alltsåföriängningen av avtalet lill , framgår del i varje fall av dengemensamma kommunikén all det här har varit möjligt genom alt statsmakterna hargäll in och lovat läcka de underskott som uppstår vid . Åtminstone framgårdetta klart av kommunikén. Sedankan man nalurliglvis ha olika bedömningar i fråga om värdet av de regionalaväderieksprognoserna, men om man läser inte bara rikspressen utan ävenlokalpressen runt om i landet, finner man av insändare och tidningsartiklar alli varje fall allmänheten tycks ha elt utomordentligt stort iniresse för den härsaken. Del vore beklagligt om del skulle finnas en så stor skillnad mellanallmänhetens och lokalradions bedömning av värdet av det här. När del gäller della alt regeringen skulle ha gått in i förhandlingarnamellan och radion förhäller det sig sä alt detta inle skett. Det är inlenågon specialdestinering för just del här fallet, ulan regeringen har itilläggsbudget III föreslagit ett stöd lill SMHLs uppdragsverksamhet iallmänhet. kan sedan prioritera alt använda en del av pengarna för justden här verksamheten. Överiäggningenvar härmed slutad. §4 Om åtgärder för att garantera åretrunttrafik över Kvarken Kommunikationsministern erhöllordet för aU besvara () anmälda fråga,1978/79:413, och anförde; har frågat mig om jag är beredd alt medverka tillåtgärder som underiättar samverkan mellan de svenska och finskaisbrytarledningarna i syfte att garantera åretrunttrafik över Kvarken. har slälllfrågan mot bakgrund av atl färjeirafiken mellan och har ställts inunder olika perioder på grund av issvärighe-ler. Innevarandevinter har slälll sjöfarten inle endast pä Norriandskusten utan även pä övrigadelar av landet inför svårbemästrade isproblem. Trots den stränga vintern harman dock genom den kraftigt utbyggda statliga isbrytar-kapacitelen och inhyrdabogserare lyckals hålla i stort sett samtliga Norrlandshamnar öppna förtrafik. Isbrylarresursernaär emellertid begränsade, och man tvingas prioritera insatserna. Följden avdenna prioritering har i del mycket besvärliga isläget i Kvarken blivit altfärjetrafiken mellan och har ställts in. Mellande svenska och finska isbryiariedningarna förekommer etl omfattande samarbetei syfte au tillvarata de gemensamma resurserna pä bästa möjliga sätt.Samarbelel går också ul på atl finna gemensamma prioriierings-grander i denpraktiska isbrylarverksamhelen. När del gäller frågan om nuvarande prioriteringav isbrytarinsalserna i Kvarken är man helt överens. Omåtgärder för att garantera åretrunttrafik över Kvarken Jäg ber alt få lacka för svarei. Fårjag först framhålla alt åretrunttrafik över Kvarken är viktig för förbindelsenmellan och och de regioner i norra och norra sombetjänar sig av denna kommunikationsled. Detär etl stort passageraranderiag för färjeförbindelsen, men del är också viktigtatl framhålla att långlradartrafiken, alltså godstransporten, är av betydandeomfattning. Den här förbindelsen utgör en del av , och del måsle betraktassom en viktig uppgift i isbrylarverksamhelen all hälla en sådan förbindelseöppen under alla delar av året. Naturiigtvis kan naturhinder bli oöverstigligavid vissa tillfållen. Den här vintern har varit svår, och isläget i Kvarken ärfortfarande myckel besvärande. Stoppet för färjetrafiken har varat oavbrateti . Denuppkomna situationen har aktualiserat frågan om samarbete mellan den svenskaoch den finska isbrylariedningen. Man har hävdat från olika håll altisbrylarverksamhelen skulle ha kunnat bedrivas på etl effektivare sätt omsamarbelel mellan de båda ländernas isbrylariedningar hade fungerat bättre. 1den debatten har också framhållits alt den militära bemanningen på de svenskaisbrytarna skulle utgöra en försvärande faktor när det gäller att förbättrasamverkansformerna. Jaghar själv svårt atl bedöma i vilken grad dessa påståenden äger giltighet. A vAniiha svar att döma förekommer etl omfattande samarbete i syfte atltillvarata gemensamma resurser på bästa sätt. Man får ett intryck av allsamarbelel är sä bra som del någonsin kan bli. Jag undrar om inte della är altuttrycka sig lilel för välvilligt. Jag skulle nog vilja att Aniiha Bondeslambejakar min fråga om hon är beredd atl vidta åtgärder för alt förslärka dennasamverkan på ett bätire sätt än bara genom atl säga atl del är bra som del är.Onekligen är det här etl problem. OmSJ.s trafik på bandelen () Jagvet inle om de moiioner som föreligger beträffande ändring avbemanningsförhållandena på isbrytarna pä den svenska sidan skulle kunnamedverka till en förbättring. Det vore intressant att höra Aniiha Bondeslamssynpunkter också i det hänseendet. Jag vill börja med att komplettera med atl säga alt den svenskaisbrylariedningen och företrädare för färjeirafiken mellan och ,enligt vad jag har fått veta, har haft kontakt för atl finna lämpliga lösningarnär det gäller atl upprätthålla en kontinueriig trafik pä Kvarken. Fortsattadiskussioner skall också äga rum efter vintersäsongens slut. Som exempel på detsvåra isläget kanjag nämna att fören av de större isbrytarna tog det vid elttillfälle en hel natt atl lillryggalägga . Det är alltså besväriigtdär uppe. Fråganom civil eller militär bemanning har utretts av sjöfartsverket.Ulredningen har remissbehandlals. I den proposition om vissa sjöfarts-frågorsom jag just har förelagt har frågan också delvis behandlals. Jagkonstaterar där alt frågan måsle beredas ytterligare och atl ulredningen måstekompletteras i vissa avseenden. män samarbetet mellan de svenska och finska isbryiariedningarna skullevinna på en civil bemanning av de svenska isbrytarna skall det självfalletbeaktas i den fortsatta beredningen av frågan inom departementet. Jag ber alt fåtacka för det senaste beskedel. Jag tyckeralt man förhalar del hela liletonödigt . Naturligtvis hoppas jag alt gör elt uttalande ianledning av väckt motion, men jag tackar ändå för del senasie påpekandet altom del är så - och det tror jag - alt en annan bemanning på isbrytarna skulleförbättra samverkansformerna, är Aniiha Bondeslam beredd atl positivt väga inden faktorn i slutbedömningen. Överläggningen varhärmed sluiad. § 5 Om SJ:s trafik påbandelen () Kommunikationsministern erhöllordet för att besvara () anmälda fråga, 1978/79:418,och anförde; har frågat mig vilka överväganden som förekommit inomregeringen när man tog beslutet atl upprusta bandelen Lysekil-Smedbergsamtidigt som man ämnar föreslå nedläggning av persontrafiken på samma bandel. Regeringenuppdrog i är åt all som statligt beredskapsarbetei samråd med SJ rusta upp bandelen Lysekil-Smed- berg för godslrafik inomenkostnadsram av 10 milj. kr. Upprustningen gäller alltså enbart godstrafikenskrav på banan och innebär framför alll att man höjer den största tillåtnaaxellasten. Iregeringens proposition om en ny trafikpolitik, som lades på riksdagensbord, föresläs atl frågan om fortsatt persontrafik bör prövas på vissa delar avdet trafiksvaga bannätet. Bland de där uppräknade bandelarna ärLysekil-Smedberg. Prövningen gäller alltså enbari persontrafiken. Jag vill förstlacka kommunikationsministern för svaret på min fråga. Jag skall inleundanhålla statsrådet atl frågan främst föranleddes av en viss irritation överatl vi riksdagsmän i så stor omfattning informeras genom pressmeddelandenibland fiera veckor innan vi får tillfälle till en fullständigare informationgenom en proposition. får vi försöka svara på frågor frånoroliga resenärer och journalister ulan att ha del underlag som en propositionutgör, och del är då svårt all ge tillfredsställande svar. Vidarefann jag det ganska egendomligt alt regeringen först aviserar nedläggning avpersontrafiken på bandelen och senare talaromatt regeringen satsar 10 miljoner på alt P'Sta upp samma sträcka. Det är inleulan atl man kommer alt länka på den gamle kontorschefens uppmaning lillkontoristen: de här handlingarna i bokstavsordning, ta en kopia på democh släng bort originalen! - Man menar kanske alt bandelen skall vara snygg ochprydlig när persontrafiken läggs ned. Regeringenrustar nu upp sträckan enbart för all gynna godstrafiken somju - i varje fall under en övergångslid - skall vara kvar. Tycker regeringen isä fall atl det är viktigare alt länka pä snabbhet och god service när delgäller gods än när det gäller resenärer? Vi i kan i varje fall inleacceplera etl sy nsält, som tar mindre hänsyn till lågresenärerna än till dellågburna godset. Delfinns också elt par andra aspekter på förslaget att lägga ner persontrafikenpå sträckan som jag vill kommeniera. Många -sannoliktflertalet -av nuvarande tågresenärer pä denna bandel skall inte bara tillMunkedal utan skall åka vidare till och . Dit har man haftmöjlighel att åka i genomgående vagn, någol som är speciellt värdefullt förpensionärer och handikappade, som då slipper att förflytta sig själva ocheventuellt bagage upp och ner i tågkupéer, långa sträckor på perronger m. m.Övergång till busstrafik medför här klara nackdelar. Föriorarman persontrafiken på sträckan , så medför delta också atlresekostnaderna lill exempelvis Slockholm och ökas betydligt, eftersomman då inle kan lösa en genomgående biljett. Man går därmed miste om den rabattsom den degressiva SJ-laxan på tågen innebär, dvs. lägre pris per kilometer vidlängre avstånd. 1propositionen 1978/79:99 skriver statsrådet bl. a. beträffande banor av lypenLysekil-Smedberg; "Dessa linjer kan således inte sägas utgöra några OmSJ:s trafik på bandelen () OmSJ:s trafik på bandelen () mera betydelsefulla länkari det interregionala nätet." Under hänvisning lill vad jag sagt påstår jag att detta inte ärriktigt. Dessa linjer har stor betydelse för resenärerna - inle minstekonomiskt - sä länge som man inte kan lösa genomgående biljetterbuss-tåg-diligens etc. Jag vore därför tacksam om kommunikationsministernville något kommentera della mitt påstående. Det är skillnad på person och gods även vid transport med tåg.Skillnaderna är större när del fakliskl fraktas en del gods med låg samtidigtsom mycket få tågpassagerare färdas samma sträcka. Delär inte heller bara fråga om att rusta upp denna bandel därför atl den skallbli snygg och prydlig, utan det är bärigheten som skall förändras. Bärighetenpå bandelen är begränsad till 18 tons axellasl, och genom byteav uttjänta sliprar och räler och genom atl bättra på banvallen kan bärighetenökas till 20 tons axellast, vilket är den normala standarden på huvudnätet. Delgör alt man kan bedriva godslrafiken mera rationellt. Hastigheteni godstrafiken är f n. begränsad i limmen, och efter upprustningentorde det bli möjligt att höja hastighetsgränsen i denna trafik. Ipersontrafiken är hastigheten f n. begränsad lill . Det skullekosta åtskilligt mycket mer än 10 milj. kr. att höja hastigheten ilimmen, vilket är en standard som anges för riksnätet i den trafikpolitiskapropositionen. Förutsättningarnaför persontrafiken mellan och har ändrats under senare ärgenom tillkomsten av färjeförbindelsen över Gullmarn. Det är bl. a. därför somdel kan anses motiverat atl pröva frågan om fortsatt persontrafik på järnvägmellan och . Handläggningsordningenvid prövningen garanterar de lokala och regionala instanserna stortinflytande. Det är bra alt man vidtar ålgärder när det gäller atl åstadkommaförbättringar i fråga om godset, men del är inte bra all man inte görnågonting för individer som skall åka pä bandelen. De har det inte bätire om deär många än om de är få - för dem är del betydelselöst. För en handikappadeller en pensionär är problemen lika stora. Visserligen sägs del all deladbörda är halv börda, men i det här fallet gäller delta knappast, ulan bördan ärlika stor för den enskilde resenären, om man drar in möjligheten alt åka igenomgående vagnar osv. Varförär det få resenärer? Jag vågar påstå att det beror på att man har haft enurusel standard på banan. Man har kört med /lim och inlemed , och man har haft en lidtabellsläggning som har gjort aU turernapå de olika delsträckorna inte har passat ihop, och därigenom har man mer ellermindre tvingat resenärerna atl använda bil. Men jag hävdar atl med modernavagnar kan del inle vara någon större svårighet au komma upp i /lim. Manskall inle köra med de gamla museiföremäl som man nu har och som kräver särskildbanstandard m. m. primära är all vi nu står inför en stimulans alt använda tåget ipersontrafiken. Vi vill sänka taxorna och vi vill marknadsföra SJ:s tjänster.En turistort som borde dä i rimlighetens namn ha stor möjlighel all fåfler resenärer atl åka med tåg än de som f n. . Alt resenärer f n.anlitar tåg i liten omfattning beror på dåliga förbindelser - långa restider. Överläggningenvar härmed slutad. Omborttagande av flotiledsanordningar i tidigare flottled, m. m. § 6 Om borttagandeav flotiledsanordningar i tidigare flottled, m. m. JustitieministernSVEN erhöll ordet för all besvara Cun () anmäldafråga, 1978/79:429, och anförde: Med anledning av alt flottningen i älv upphört med 1977 årsflottningssäsong och att vissa flotiledsanordningar kvarlämnals i flotlledenhar frågat mig fördel första huruvida flottningslagen medgerundanlag från skyldighet alt ta bort vissa flotiledsanordningar i en flottleddär flottningen upphön, för del andra vem som är ansvarig för skada somkvariämnade flotiledsanordningar och kvariämnal virke kan medföra på annansegendom sä länge älven inte är avlyst som allmän flottled samt för del tredjevem som har moisvarande ansvar sedan avlysning har skett. Bestämmelserom inrättande och avlysning av allmän flottled finns i 6 kap. vattenlagen(1918:523). Reglerom begagnande av allmän fiottled, ersättning för skador genomsådant begagnande och om de flottandes inbördes förhållanden finns i lagen(1919:426) om fiottning i allmän flottled. Enligt denna lag utgör de som förvarje är flottar i allmän flottled en flollningsför-ening med uppgift altombesörja den allmänna flottningen saml alt underhålla flotlleden medtillhörande anläggningar. Anläggningarna tillhör flotlleden som sådan och inleflotlningsföreningen som bara förvaltar flotlledens lillhörigheter. Liggerflottningen nere något är, saknar föreningen medlemmar för del året. Förskada som vållas av flotlgods eller av flollledsanläggning skall ersättningutgå. Ersättnirtgen skall utges solidariskt av dem som flottat , mentalan om ersättning skall riktas mot föreningen. Ersättningstalan lordeemellertid inle kunna väckas beträffande skada som inträffat efter del attflottningen i flotlleden har upphört, eftersom någon bestämd krets av flottandedä inle finns. Inteheller finns det någon laglig skyldighet för floUningsförening eller för demsom lidigare har flottat atl bortskaffa anordningar för flotlleden sedanflottningen har upphört men innan flotlleden formellt har avlysts. Först sedanflotlleden avlysts kan del krävas att äterslällningsätgärder utförs. Sådanaålgärder ombesörjs av en särskilt utsedd förvaltare, som bl. a. har lilluppgift alt inom ramen för flotlledens kvarvarande ekonomiska tillgångaråterställa flottleden och sörja för alt anordningar som kan vålla skada Om borttagande av flotiledsanordningar i tidigareflottled, m. m. Även andramedel kan ställas lill förvaltarens förfogande, t. ex. avgiftsmedel enliglvattenlagen eller bidrag från arbetsmarknadsverket, berörda kommuner ochtidigare deltagare i flottningen. Enskilda personer som kan lida men avkvarvarande anordningar kan dessutom under vissa förulsättningar själva fäbortskaffa föremålen. Någol skadeståndsansvar kan däremot inle utkrävas avförvaltaren eller de förutvarande flottande. Deproblem som hänger samman med avvecklingen av flottningsverksam-hetaktualiserades när flollningen upphörde i flera storaälvar. Den dä införda ordningen med ensärskild förvaltare har enligl vad jag erfarit i allmänhet fungerat bra, inleminst därför atl älerslällningsåtgärderna i stor utsträckning har kunnatbekostas med AMS-medel.