prot · G20969 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:69 §1 Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. § 2 Om det svenskavalutasamarbetet Budget-och ekonomiministern erhöll ordet för all besvaraAaz-ZZT/vA-Ofeso/w (c) anmälda interpellation, 1978/ 79:111, ochanförde: har frågal mig dels om vilka slutsatser jag drar avSveriges lidigare medlemskap i och utträde ur ormen, dels om vilkautgångspunkter regeringen har för en eventuell diskussion om medlemskap i , SomKarl framhåller i sin interpellation har vid deEuropeiska Gemenskaperna beslutat upprätta etl nytt europeiskt monetärt syslem(EMS), Avsikten var alt EMS skulle böria fungera ochdå ersätta den s, k. valutaormen. De svårigheter som uppstod i slutskedet avförhandlingarna förväntas bli lösta . Därefter kan EMSträda i funktion. Av har dock vall all stå ulanfördel egentliga valutasamarbetet. Vadgäller fråga om regeringens utgångspunkter för en eventuellanslutning till EMS, tillåter jag mig referera till avsnittet om valutapolitiki den offentliggjorda finansplanen (prop. 1978/79:100 bil. 1, s. 16).Herr interpellation avgavs innan beslutet all inle knyta kronan tillEMS förelåg. fråga har därmed i mycket redan besvarats. Regeringenoch har under höstens lopp analyserat för- och nackdelar med atl inågon form ansluta kronan lill EMS. Slutsatserna av dessa analyser ställdes molerfarenheterna från vår nuvarande valutapolitik. Innan beslut logs att ickeändra vår valutapolitik var vi i kontakt med företrädare för de övriga trestora partierna i finansutskotlel. Regeringenbedömde del vara angelägel all utan onödigt dröjsmål ge besked om sinslåndpunkl, bl. a. för atl skapa förutsättningar för en lugn valulautveckling. Beslutetden blev sålunda atl inte della i växelkurs- och inlerventionsmekanismeninom EMS. Somsvar på fråga om mina slutsatser av lidigareassociering till del västeuropeiska valutasamarbetet, den s. k. ormen, vill jaganföra följande. Vi har frän svensk sidaalltid hävdat atl det behövs etl starkt internationellt samarbelepå del ekonomisk-politiska området. Det klara sambandet mellan valutastabilitetoch ekonomisk tillväxt gör det naturligt alt aktivt stödja strävanden att skapavalutastabilitet. Men -och här citerar jag direkt ur den akluellafinansplanen-"del hindrar inle all växelkurserna måste anpassas på långsikl lill förändringar i sädana fundamentala faktorer, som besiämmer ländernaskonkurrenskraft-såsom produkliviielstillväxl,skillnader i offentliga sektornstillväxtlakl, ekonomiernas anpassningsförmåga m. Sverigedellar i slrävandena alt skapa bätire förutsättningar för ekonomisk tillväxt, iglobala sammanhang bl. a. inom () och och utveckling (). Elt regionallbaserat samarbele är ell led i slrävandena all trygga den ekonomiskatillväxten. ledde del västeuropeiska samarbetet pä valutaområdetlill atl den s. k. ormen bildades. Till detta syslem var den svenska kronanansluten mellan . Isamband med presentationen av regeringens siabiliseringsprogram hösien 1977,gavs en ulföriig redogörelse för moliven all lämna den s. k. ormen. Men jagvill gärna nämna skälen ännu en gäng. Atlkronan ej kunde förbli i ormen berodde i korthet pä, atl den svenska ekonominråkat i en fundamental obalans. Medan sysselsättningen sattes främst hos oss, gjordesprisstabiliteten lill huvudsak i del dominerande ormlandet . Våraarbetskraftskostnader per producerad enhet ökade med mellan 25 och 30 96 mer ängenomsnittet för ormländerna . Vår obalans gentemot denstarkaste valutan, den västtyska marken, blev alll slörre. På sensommaren 1977bedömde vi vår kostnadsutveckling vara så allvarligt i otakt med den iormländerna, att en fortsatt associering av kronan lill ormen inle var möjlig.Risken för en fortsatt appreciering av den västtyska marken var stor. Samtidigtbedömdes tillväxten i den västtyska ekonomin bli långsam. Vi kunde inlesamtidigt ha en apprecierande kronkurs och en långsam tillväxt i Västtyskland.Utvecklingen i bekräftade våra förväntningar. Erfarenheternavisar också alt om pris- och kostnadsutveckling är i otakl, uppslår spekulativakapitalrörelser mellan länderna. Vi ansåg det vara omöjligt atl under denärmaste åren upprätthålla en sä fast kursrelaiion lill den starka västtyskamarken som ormsamarbelel förutsatte. Den29 lämnade ormsamarbetet och kursslyrningen baserades istället på en valulakorg. Målsällningen var, och är, all stabilisera kronanseffektiva växelkurs - i stället för all som i ormen stabilisera kronkursen iförhällande till vissa valutor. Vårt nuvarande växelkurssystem har inneburit enlugnare kursutveckling för kronan, och de erfarenheter vi har hafl av syslemelmed valulakorgen är positiva. Jag ber all fö tacka budgeiminislern för svaret på min inlerpellation.Jag finner svaret uttömmande, och det visar också pä en stor samstämmighet iuppfattning. Jag är således glad alt kunna konstatera all budgetminislern ochjag har samma uppfattning också vad det gäller anledningarnalill atl vi lämnade valutaormen -den frågan är i och för sig passerad vid dethär laget, och debatten om den har vi redan haft. Vi har i en annan synpä sysselsällningspoliliken och prisslabilileien än vad man har inomEG-länderna, och dei var nalurliglvis detta som gjorde all vi kom i en obalansmed prisutvecklingen i våra konkurrentländer, vilkel i sin lur sä småningomledde lill att vi måsle gå ul ur valuiaormen. Detär givelvis väldigt viktigt att man ser på valutasamarbetet ur alla synvinklar.Etl vidgat valutasamarbete har myckel slor betydelse för svensk politik.Betydelsen ökar naturligtvis genom all etl samarbele innebär all vi knytsnärmare de parter vi samarbetar med och all vi sä småningom blir beroende avden polilik som förs i dessa länder också på andra områden än de rentekonomiska. Närdebatten om EMS kom upp på europeisk nivå var turerna ganska snabba. Jag skallgärna erkänna all jag i börian av december när frågan var aktuell kände enstark oro för hur den skulle behandla den. Jag hyste vissafarhågor för alt de liberala tankegångarna skulle gå lilel längre än vad de såsmåningom visade sig göra, och det var därför jag framställde den härinterpellationen . När beslulei fållades kändejag tillfredssiällelse med all det inle innebar någon knytning lill del nyaeuropeiska valutasamarbetet. Ellområde som jag log upp i min interpellation och som budgetministern inte harkommenterat är de nya frågor som man upplever har fött en alll slörre plats iden svenska inrikespolitiken. En stor del av det svenska folket upplever energi-,hushållnings- och ekologifrägor som väldigt vikliga. En mera bred syn pä fråganom livskvalitet är också någonting som har trängt in i den svenska politiken. Dehär frågorna ulgör vid sidan av frågorna om synen pä sysselsätlningen etlavsteg ifrån vad som är allmänt på europeisk nivå. Jag vill gärna vela hurbudgetminislern ser på olikheterna i den politik som förs och skulle ocksåvilja veta vilka effekter skillnaderna kan fö på ell eventuellt framlidasamarbele. Budget- ochekonomiministern : Herr lalman! Jag har knutit svaret päinterpellationen till de två konkreta frågor som ställde ochalltså inle kommenterat alla de resonemang som finns bakom dessa två frågor. Pånågra punkier i de bakomliggande resonemangen har vi kanske samma synsäll,medan del pä vissa andra punkter lorde finnas vissa skillnader i uppfattningen.I sedvanlig ordning är inierpellalionssvarel alltså knutet till de konkretafrågorna. Jag kan instämma i alt frågorom energi, hushållning och livskvalitetär, och säkerligen i än högre grad kommer au vara, betydelsefulla spörsmål isvensk ekonomi och svensk samhällsdebatt . Jag vill docktro au den debatten kommer au fö en ökad tyngd också i andra europeiska länder.F. n. finns del inte någon anledning alt väga in dessa i beslut om ettvalutasamarbete och all med anledning av debatler och eventuellaskillnader i synsättet länderna emellan la upp nya diskussioner om elt svensktvalutasamarbete. Jag delar budgetminislerns uppfattning att de frågor jag nämnde säkertkommer att pä sikt spela en ökad roll i alla industriländer. En fråga som jagtog upp i inlerpellationen och som har särskild betydelse för ärSveriges geografiska läge, vår regionalpolitik och värt behov av en sådan. 1budgetministerns svar noterar jag alt del beträffande utträdet ur valuiaormenstår följande: "Vi ansåg det vara omöjligt atl underde närmaste årenupprällhålla en sä fast kursrelaiion till den starka västtyska marken somormsamarbelel förutsatte." Här citeras alltså en tidigare uppfattning, därdet lalas om "". Min fråga blir då: Slårbudgetminislern fast vid atl "" också gäller etlsamarbele i EMS? Och när kan man i så fall förvänta sig initiativ från svensksida lill ett nytt samarbete när det gäller det europeiska valutasamarbetet? Budget-och ekonomiministern : Herr talman! När del gäller frågan omeventuella förändringar av del fattade beslutet tycker jag inte auman skall ge sig in på några tidsmässiga spekulationer eller på någradefinitioner av formuleringen från hösien 1977. Lål den i stället stå som denslår! Den formulering som använde, efter kontakier med regeringenoch företrädare för de tre stora partierna i finansutskottet, var alt man hadebeslutat alt f n. inle della i kurs-och inlerventionsmekanismen inom EMS. Jaghar inle anledning att nu aktualisera någon förändring av det beslutet. Jag vill tolka delta ur min synpunkt.så positivt som möjligl, dvs. så alt del inle finns planer på inträde i någolsamarbele som liknar ormen eller vad som är EMS och alt vi i vissahänseenden skall föra en självständig polilik. Budget- och ekonomiministern ochjag har kanske olika uppfattningar i vissa detaljfrågor, men vi är i huvudsaköverens om riktlinjerna för svensk polilik i de här aktuella avseendena och omatt det inte finns anledning lill några nya ställningstaganden f n. Budget- ochekonomiministern : Herr talman! Jag vill bara göra ett tillägg.Vi ansluter oss bägge klart till det beslut som fattats frän svensk sida ochtill uppfattningen atl del inte finns anledning atl aktualisera någon ändring idel beslutet. Jagvill också understryka en formulering som fanns både i mitt interpellationssvaroch i beslut om alt icke skulle delta i EMS, nämligen attvi pä svenskt håll ändå ser positivt på att det nya valutasystemet kom lill.Del är ju för den europeiska ekonomin och för väridsekonomin av betydelse alldel föreligger en valutakurssiabililei. positivasynentyckerjagattvi på svenskt håll haranledningatt hysa,och den Nr 69 går väl att förena med delsvenska beslutet atl vårt land icke nu skall delta i det Fredaeen den Överiäggningen var härmedslutad. §3 Om orsakerna till kärnkraftskatastrofen i Lingen i Omorsakerna tiU kärnkraftskatastrofen i Lingen i StatsrådetCARL erhöll ordet föratt besvara {c) äer\ 18 decemberanmälda interpellation, 1978/79:119, och anförde: har frågat mig delsvilka åtgärder den har vidlagil för alt kunna analyseraorsakerna till kärnkraflskala-slrofen i Lingen, dels vilka slutsatser jag drarav vad som framkommit. Som svar pä de bådafrågorna vill jag anföra följande. KärnkraftverketLingen, , färdigställdes . Del är en lällvaltenkokarreaklormed en lermisk effekt av 520 MW. Den elektriska effekten är 256 MW, vilketinkluderar 82 MW från fossilbränsleeldade s. k. överheitare. Reaktorn är attbelrakla som en demonslraiionsanläggning. Kärnkraftverket logs ur drift 1977beroende på problem i den icke-nukleära delen av anläggningen. Plutoniumhar använts som bränsle i reaktorn endast vid ell enda tillfälle. Detta skeddepå hösien 1970 då, i experimentellt syfte, ell av reaktorns 284 bränsleelementersattes med etl element med pluloniumbränsle. Tillstånd till della försök hadegivits av tillsynsmyndigheterna. Denkärnkraflskalastrof som syftar på skulle bestå i alt det harskett en signifikant ökning av antalet cancer- och leukemifall bland barn inärheten av kärnkraftverket i Lingen. Uppgifternaom denna s. k. kärnkraflskalastrof i Lingen härstammar från elt inlägg i enregional tysk läkartidning. 1 detta inlägg återges bl. a. uppgifter som harsammanställts av den statsvetenskapligt utbildade österrikaren ,vilken tillsammans med historikern driver det . EnliglSoykas uppgifter skulle det finnas anledning alt misslänka alt det inom enradie av frän kärnkraftverket i Lingen, , harförekommit en signifikant ökning av antalet cancer-och leukemifall bland barn.Varken Soyka eller den läkare som skrivit lidningsinlägget påstår emellertidall så är fallet. Tidningsinläggei innehåller sålunda endast en antydan ommöjligheterna härtill på basis av vissa iakttagelser. Soykasantydningar baseras på uppgifter som han har erhållit som svar pä annonser ilokalpressen eller vid samlal med bl. a. kyrkogårds- och sjukhuspersonal. Deav Soyka gjorda antydningarna har med kraft bemötts både av delstatensmyndigheter och av myndigheter pä förbundsregeringsplanel. 8 protokoll 1978/79:67-69 Omorsakerna till kärnkraftskatastrofen i Lingen i a. socialministern iNiedersachsen har ifrågasatt Soykas vetenskapliga kompelens och hansundersökningsmetoder. Av tillsynsmyndigheternas statistik över radioaktivautsläpp från och leukemifrekvensen i området framgår atl utsläppenfrån Lingenverken har medfört en persondos i den närmaste omgivningen som harunderstigit 1 millirem/år, vilkel är mindre än 1/30 av tillätet värde. Det kannämnas atl den naturliga strålningen inom området ger en persondos av ca 110millirem/år. Vadbeträffar leukemifallen inom det akluella området konstaterar delstatenshälsovårdsministerium att dessa varken ligger över eller under delstats-ellerriksgenomsnittet. Delkan således konstaleras alt den kärnkraftskatastrof som lalar om,alt döma av tillgängliga fakta, inte har inträffat. Den hardärför inle hafl anledning all vidtaga några åtgärder. Denslutsats jag drar a v vad som framkommil äratt del alltid finns skäl altkritiskt granska sensationella påståenden som görs i kärnkraflsdebatlen. Jag ber atl få tacka statsrådet för svarel pä min interpellation.Den interpellationen, som jag framställde , byggde påuppgifter i svensk, dansk, tysk och österrikisk press om kraftigt ökad frekvensav leukemi i anslutning lill kärnkraftverket i Lingen. Dessauppgifter var, vill jag påstå, oerhört alarmerande. Man hade konstateratåtminstone 250 fall av leukemi och annan cancer bland barn inom ett område medåtta mils radie frän kärnkraftverket. Del är en frekvens som naturiigtvis ärmycket, mycket högre än vad som kan anses normall. Denna myckel högre frekvensskulle ha blivit märkbar efter 1968, när kärnkraftverket togs i drift. Isitt svar pä min inlerpellation förnekar statsrådet alt den här ökningenav cancer skulle ha inträffat, i varie fall med utgångspunkt i de tillgängligauppgifterna, som statsrådet säger. Om del nu är så all larmrapporten är heltfelaktig, atl ökningen inte har förekommit, att de här 250 fallen aldrig var250 fall av leukemi, är del naturiigtvis mycket glädjande, och jag hoppasalltså alt statsrådet har rätt. Tyvärrkan jag däremot inle känna mig övertygad om alt sä skulle vara fallet. Del somanförs i statsrådet svar kan dess värre inte lugna mig pä denna punkt.Det finns en hel del punkter i svarel som kräver kommentarer. Statsrådetlar upp undersökningsmetoderna som ifrågavarande institut har tillämpat ochkonstaterar alt man har använt sig av annonser i lokalpressen och samtal medbl. a. kyrkogårds- och sjukhuspersonal. Del där låter naturligtvis ganska lätt. Ivarie fäll enligt de uppgifter jag har finns del i inte någonrapporlskyldighel i samband med inträffade cancerfall. Därför finns dettydligen inle någon tillförlitlig cancerslatislik att gä lill. Del är inle såkonstigt. I har vi rapporlskyldighel när del gäller cancer sedan myckellång lid tillbaka, men bearbelningslägei gör alt man inte heller i Sverigeskulle kunna hittatillföriitligslalistik för all konstatera cancerfrekvens , i varie fall inle utan ett myckel omfattande arbete. 1 harman sålunda varit hänvisad lill fältundersökningar, där man utnyttjat annonseroch samlal med berörda personer. Man har också, enligl de redovisningar som jagfått del av, bedrivit direkta fallarbeten i byarna och varit ute och talat medfolk. Dessametoder är kanske inte sä sofistikerade, men det är förmodligen vad man kan latill i etl fall som detta, när det tydligen inte finns ordentliga register atlgä lill. Dessutomkonstaterar statsrådet atl de som lett undersökningen inle är medicinare,vilkel säkert är alldeles rikligt. Men det innebär naturligtvis inte all deinte haft tillgång lill medicinsk expertis när de skulle bedöma det härmaterialet. Delsom ändå är huvudargumentet i interpellationssvaret är alt de berördamyndigheterna har dementerat både uppgifterna om en förhöjd frekvens av leukemioch misstanken om all några farliga utsläpp av radioaktivitet kan haförekommit. Demyndigheter som det hänvisas lill i svarel är tillsynsmyndigheterna päkärnkraftsområdet och på hälsovårdsområdet. Del är alltså jusl de myndigheteri som skulle ha haft ansvaret för aU någonting sådant som del mannu misstänker inle skulle kunna inträffa. De som har ansvaret i ,och även i som helhet, för au något sådant inle för hända säger nuall del inle heller har hänt. - Del är den grund som statsrådet har närhan med utgångspunkt i tillgängliga uppgifter säger all det inte har hänt. Närman bara hänvisar till den ena parten, nämligen till den som i detta fall är päsvarandesidan, lycker jag för min del atl detta är en högst otillfredsställandebevisföring för påståendet aU den misstänkta kärnkraftskalaslrofen inte harinträffat. Jag skulle vilja fråga statsrådet om den svenska regeringeninle har haft några andra källor vid sin bedömning av alt denna kalastrof intehar inträffat än bara de ansvariga myndigheternas dementier. Iavslutningen på sitt interpellationssvar säger statsrådet med en viss ironisktouche aU slutsatsen blir aU "det alltid finns skäl au kritiskt granskasensationella påståenden som görs i kärnkraftsdebatten". Jag delar heltoch hållet den uppfattningen, men jag lycker att det dä är vikligl au denkritiska granskningen inte bara gäller uppgifter som kommer frånmiljövärdsinlres-sena, utan alt den kritiska granskningen också gäller de uppgiftersom kommer från de ansvariga myndigheterna. Jag undrar därför: Har regeringengjort någon sådan kritisk granskning? Omorsakerna tiU kärnkraftskatastrofen i Lingen i Jag vill försl konstatera att när de här sensationella uppgifternaförsl kom fram i den västtyska debatten ledde det självfallet till atl man påpolitiskt håll log upp dessa frågor för all fö klarhet i om någonting av delhär slaget verkligen hade förekommit. ledde fram till under- Omorsakerna tiU kärnkraftskatastrofen i Lingen i sökningar både pådelstalsnivä och av , och frågan aktualiserades också iförbundsdagen. Undersökningarna förelogs såväl av de regionalamiljövårdsmyndighelerna som av de federala myndigheterna. Vid de undersökningarsom dä genomfördes framkom emellertid ingenting som styrkte de uppgifter somhade lämnats av Soyka. När man kritiserade undersökningsmetodiken - vilket,självklart nog, genomgående skedde pä allt tillgängligt vetenskapligt häll -medgav också Soyka vid en presskonferens all den metodiken naturiigtvis hadesina brister. Del är onekligen ell understalemenl. Närdel gäller leukemifallen är del inle riktigt att det inle förelåg någrauppgifter om dem. Del finns vissa hälsodata som utges, och i samband meddiskussionen av dessa kunde konstateras, enligl hälsovärdsdala, aUanlalel dödsfall på grund av leukemi i med hänsynlill befolkningens åldersslruktur varit nära nog . Sedan dessaklarlägganden har gjorts har någon vidare debatt egentligen inte förekommit hosnågon av parterna - i förbundsdagen och på annal håll i har manansett atl dessa uppgifter är felaktiga. Jagmåsle säga alt del inte är ulan en viss beklämning som jag har lagil del av PärGransledts interpellation och i viss mån också av det som nusade. Både interpellationen och inlägg här belyser enligl minmening pä elt ganska dystert sätl med vilka fördomsfriameloderenansvarigcenterpartistisk riksdagsman vill föra energidebatten. Vi ärnog alla ense om atl det är en stor och avgörande fråga för värt lands framlid.Den handlar om den kanske mest grundläggande delen av vår försörining-hur viskall fö fram energi för all värma våra bostäder, driva våra industrier ochhålla vår transportapparat i gäng. En viktig del av energidebatten är hur viskall få fram energisystem som åstadkommer minsta möjliga skada pä natur ochmänniskors hälsa. Del är en allvarlig och komplicerad debatt, och mångamänniskor känner av naturliga skäl osäkerhet och kanske oro inför mängauppgifter som förekommer i debatten. Jagmenar all delta förhällande ställer särskilt stora krav på ansvar ocheftertanke hos de politiker som vill della i debatten. Just med tanke päfrågans vikt måsle alla uppgifter och föregivna fakta noga prövas och granskas.Atl de sedan kan tolkas och värderas på olika sätt är en annan sak. Tyvärrmåsle jag konstatera atl nu liksom lidigare visar atl han inlevill la pä sig del ansvaret. , liksom i tidigare debatler med mig i kärnkraftsfrågan,åberopar han siffror och uppgifter som vid närmare undersökning visar sig hamycket dålig underbyggnad. Del är inga svårigheter fören riksdagsman i dennariksdag all närmare la reda på bakgrunden och vad som har sagts i frågan iVästtyskland. Men delta hindrar inle från all i sininlerpellation uttala sig med stor säkerhet. Han säger t. o. m.: "Del ärnu uppenbart alt kärnkraftverket i Lingen i har förorsakat en omfallandecancerdöd ." Hur kan påstå att detta är uppenbart? Allaföreliggande fakta tyder på all dessa uppgifter är felakliga. tar då sintillflykt lill ett gammalt och välkänt deballknep. Han säger atl alla deuppgifter som föreligger kom mer från myndighelerna, de som har ansvaret förtillsynen. skymlen av bevis vill han alltså ifrågasätta de myndigheter somjusl har lill uppgift att skydda människors liv och hälsa. Jag måste, herrlalman, säga alt det är svårt all känna någon respekt för de synpunkterna fränen debattör som sä uppenbart värdslöst handskas med fakta. PärGranstedt har frågal mig vad regeringen tänker vidta för åtgärder med anledningav den påstådda kärnkraftsolyckan. 1 själva verket tror jag all alls är intresserad av all fö svar på den frågan. Han vet lika väl som jagatl kärnkraftverk vid normal drift haren mycket låg skadlig inverkan pä naturoch människors hälsa. 1 själva verket är del den delen avkärnkraftsverksamheten som är den mest riskfria. Det var också full enighet påden punkten i och dess expertgrupp för miljö och säkerhet -även om del i andra avseenden rådde delade meningar. PärGranstedt vel säkert också alt effekterna frän exempelvis fossileldade kraftanläggningarhar en väsentligt större skadlig inverkan pä människors liv och hälsa ännormaldriflen i kärnkraftverken. Men del är uppenbariigen inte det som PärGranstedt är intresserad av i den här debatten, utan del förefaller som om hanmed utgångspunkt i helt obevisade uppgifter i västtysk debali, uppgifter somflera gånger har blivit dementerade av de berörda myndigheterna, vill oroa ochskrämma. Det är del, herr talman, som jag finner vara etl beklämmande inslag ien allvarlig energidebatt. Omorsakerna till kärnkraftskatastrofen i Lingen i Energiministern väljer att låla debatten handla om min person och mittsäll alt föra diskussionen. Jag vel inle om del är del som ärdet väsentliga,och jag är lilet förvånad över det sätl som energiministern för denna debattpå. Jag skall försöka atl litet mer hålla mig lill sakfrågan. Närde här uppgifterna kom lill min kännedom ansåg jag aU det var något myckelallvarligt, om dessa händelser verkligen hade inträffat. Jag utnyttjade dekanaler som stod till mitt förfogande som enskild riksdagsledamot för all fåfrågan ytterligare belyst. Därvid framkom inle någonting som pekade pä att delinlräffade inte skulle vara sä allvarligt som jag i första hand hade bedömtdel. Delta är alltså bakgrunden lill min fråga. Jaganser del vara min skyldighet alt, om jag får kännedom om den här typen avalarmerande fakta, då också la upp dem lill politisk debatt.