prot · G20959 · 1978-12-31 00:00:00 — Enligt del förslaget skulle man som bekant ha kastat ut 1 700 Vadbeträffar de andra orterna så ärju Uddevallavarvel som arbetsplats likadominerande i som Öresundsvarvet är i . En nedskärning därskulle få samma förödande konsekvenser för kommunen som dem jag pekar på förmin egen kommun. FörGöteborgs vidkommande, där man har en större arbetsmarknad, spelar varven intesamma dominerande roll som arbetsplats. Men för individen, den enskildearbetstagaren, blir ju situationen precis densamma. Kockumsi berörs visserligen inte direkt av den proposition vi nu behandlar, menmed hänsyn lill den preliminära överenskommelse som föreligger mellan statenoch företagel om ett statligt överlagande av förelaget, vet vi att situationendär är likartad. Överallt på varvsorlerna hälsas den överenskommelse som inäringsulskotlet träffats mellan socialdemokrater och folkpartister omanslällningsgaranti med den största tillfredsställelse. Drivkrafteni vårt agerande från socialdemokratiskt håll är givelvis omtanken om denenskilda människan, men också möjligheten all bevara kunnandet hos de varvsanställda- detta är en viktig resurs för vår framlida indusiriulveckling. Den resursenmåste samhället ta till vara, inle föröda. Och vill man räkna rent ekonomiskt,kan det inte bli någon större förlust för samhället, om ens någon, genom atthålla folk i arbete eller utbildning för framlida arbetsuppgifter i stället föratt ge dem arbetslöshetsunderstöd. Det kan givetvis sägas, som det görs icenterreservationen, att delta endast är att skjuta svårigheterna framför sigoch alt man alltså slår i samma situation. Men man glömmer då bortnågra viktiga saker. har i varje fall många i farozonen föravskedande kunnat skaffa sig nya och säkrare jobb, och den naluriiga avgångenhar som bekant också sin effekt på personalbeståndet. viktigaste är utan tvivel all många människor genom ivåårsgaran-tin räddasundan sociala problem och de tragedier som följer i dess spår. Enbart dettatycker jag borde vara tillräckligt för en enhällig uppslutning här i , Imotion 127 har vi tagit upp frågan om hur man skall klara yrkesutbildning ochomskolning på varvsorlerna. Dä det gäller problemet med omskolning har delta istor utsträckning fått sin lösning genom det beslut som jag förutsätter attriksdagen kommer att fatta genom att anta förslaget om den tvåårigasysselsätiningsgaranlin. Men i övrigt vill jag rikta uppmärksamheten på deresurser som finns inom varven och som kan ställas lill samhällets förfogandedå del gäller omskolning av personer som inle har sin dagliga verksamhet vidvarven. Redan nu använder arbetsmarknadsverket förelagens resurser på deltaområde genom att föriägga omskolningskurser till förelagens skolenheter, sominle i någon nämnvärd utsträckning används av förelagen själva. Här finnsyrkeskunnig lärarpersonal, och här finns som sagt lämpliga lokaler. Vi har ivår motion velat fästa uppmärksamheten på alt dessa resurser bör utnyttjas. Menvarvsförelagen har inte helt avvecklat sin omfattande yrkes-ochlärlingsutbildning. Mindre enheter finns kvar vid några av varven, och vidÖresundsvarvel i drivs den inbyggda treåriga läriings- skolan med 240 elever.Utbildningen vid alla dessa skolor har tagit sikte på alt utbilda ungdomarnatill yrken som varvet i fråga haft behov av. Men del står ju helt klart att densom här utbildat sig till plåtslagare, snickare, rörläggare, elektriker, ellervilket yrke del vara må, lika väl kan använda dessa yrkeskunskaper vidanställning hos andra företag - så har också kommit all ske. Närvarvsförelagen nu tvingats reducera antalet anställda har behovet av nyayrkesarbetare avtagit, och intresset för alt driva dessa skolor har minskat.Det är förståeligt från företagens synpunkt, eftersom de själva fått svara fören stor del av kostnaderna. Men från samhällets synpunkt kommer det alltid attvara lika angelägel all ha tillgång lill yrkesutbildad arbetskraft. Så snartkonjunkturen vänder kommer ropen efter yrkesutbildad arbetskraft tillbaka. Delär därför angeläget att denna yrkesutbildning inle upphör därför altkonjunkturen är dålig. För oss som motionärer är del givelvis tillfredsställandeatt arbetsmarknadsutskottet understryker värdet av dessa utbildningsavdelningarvid företagen och den tillgång de är när del gäller att klara den nuvarandevarvskrisens verkningar. understryker den viktiga roll som verkstadsskolorna inomvarvsföretagen har spelat och även fortsättningsvis kan spela. Man framhållerockså de svårigheter som ungdomar har att få anställning och deklareraralt den chans lill yrkesutbildning som företagsskolorna erbjuder är särskiltbetydelsefull. Utbildningen, säger man, bör inte enbart bedömas som enarbetsmarknadspolilisk angelägenhet utan som ett allmänt samhällsintresse. Därförär del angelägel att berörda myndigheter på , regional och central nivåi samråd med varvsförelagen söker finna en lösning på frågan hur varvensverkstadsskolor skall kunna fortsätta sin verksamhet. Somjag tidigare framhållit har jag förståelse för all förelag som inte är ibehov av den arbetskraft man utbildar inte är särskilt intresserade av attsatsa några större belopp. Del är därför, som utskottet framhåller,finansieringsfrågan som kommer att slå i förgrunden. Del är därför med tillfredsställelsejag noterar utskottels beställning att erfordertiga medel för ändamålet utgårfrån anslaget till sysselsättningsskapande åtgärder inom varvsregionen. Jagmåste, herr talman, ge uttryck åt min glädje över detta. Vad hade annars kommitalt ske? Jo, många hundra ungdomar hade ställts på galan, utan möjlighet tillvare sig utbildning eller sysselsättning. Vi får enligt min mening inte sparanågon möda för att få in de arbetslösa ungdomarna i utbildningeller sysselsättning. Det är endast två saker till som jag kortfattat skall beröra i dettaanförande. Den ena gäller behandlingen av de kontrakt som varven tecknat ochsom i princip legat klara en längre eller men inle blivitdefinitiva därför att de pengar som anslagit för ändamålet tagitslut. Genom att beställarstödet enligt utskottsmajoritetens förslag, liksom vadsom föreslagils i propositionen, reduceras från till 25 96 av prisetkommer det gap på som här uppstår att belasta varven. Klokast hade enligtmin uppfattning varit all följa den socialdemokratiska reserva- Nr 59 tionen, ty då hade detta förhållande i viss utsträckning eliminerats.Följer vi Tisdaeen den utskollsmajoriielenblir resultatet att varven får etl inkomstbortfall som vi troligen får täcka i efterhand, då jag nu inte räknar med några möjligheter att ändrapriserna på skrivna kontrakt. Och hade man följt del socialdemokra- Vissa varvsfråsor ''' förslaget då vi senast anslog medel förändamålet, hade f ö. den här situationen aldrig inträffat. Denandra sak jag ville peka på är den diskriminering som drabbar de stora varven iförhållande till de små då det gäller bestämmelserna om del statligabeslällarstöd som ges för större ombyggnader av fartyg. 1 propositionen sägsatt nuvarande regler och riktlinjer för prövning av ombyggnadsgaranli ifarlygskredilgaranlisyslemet liksom föreslagna principer för beställarstödetbör i tillämpliga delar kunna utgöra grund för beviljande av stöd lill störreombyggnader vid svenska varv. Attstöd på detta sätt också ges till ombyggnader är tillfredsställande. Men vadjag vänder mig mot är all gränserna för dessa lån är olika. Det förtjänarpåpekas alt de nuvarande reglerna och riktlinjerna, som hänvisas till ipropositionen, är olika för olika varv - 1,5 milj. kr. per objekt för de mindrevarven och 15 milj. kr. per objekt för storvarven. Fortsätter detta snedvridskonkurrensen, och de större varven för försämrad konkurrenskraft i förhållandelill de mindre reparalionsvarven, vilka dessutom oftast ägs av redare. I mångafall torde redare undvika att gå till sina konkurrenters reparationsvarv och sökersig i stället utomlands, vilket medför direkt sysselsätlningsbortfall på densvenska marknaden. Svenska redare bör ha möjlighet alt välja lill vilketsvenskt reparationsvarv de vill gå, och därför bör en enhetlig gräns sättas församtliga reparationer och ombyggnader, som kan erhålla beslällarstöd.Utskottet har inte tagit upp frågan men jag har velat fästa uppmärksamheten pådensamma. Jag hoppas att industriministern uppmärksammar frågan och vid ettannat tillfälle ser över bestämmelserna. Sedanvill jag göra en kommentar i anledning av vad sade omStiriingmotorn. Hon sade ungefär att tillverkaren av Stirtingmolorn, som harsin verksamhet i anslutning till nere i , inle kanfö anställda på all anta erbjudet arbete hos detta företag. Jag villtala om för att uppgiften är fullständigt felaktig. Jaghar kontrollerat med facket på . Några erbjudanden har inte gjorts. Mansäger från facket där alt hade sådana erbjudanden utgått hade de tagits emotmed öppna armar. Jag vill alltså uppmana alt inte slå häroch kasta ut sådana påståenden som hon inte har något som helst fog för. Med det anförda ber jag att fö yrka bifall lill de socialdemokratiskareservationerna och i övrigt till utskottets hemställan. FRITZBÖRJESSON (c): Den svenska varvsindustrins omläggning behandlas i näringsulskottetsbetänkande nr 17. När man läser alla de olika förslagen i propositionen och i motioneroch reservationer kretsar tankarna obönhör- 92 ligen kring frågan om man inle tidigare, , kunde habedöint den situation vi nu harråkat in i. Man kan inle komma ifrån att del har rått en vissöveroplimism i fråga om industrins möjligheter och storindustrins framlid, ochpå grund av del känns en omläggning ännu svårare att genomföra. Det är ocksåden ökning av varvens kostnader och därmed urholkningen av deras ekonomi, somman inte heller har beaktat i god lid, som har undergrävt deraskonkurrenskraft. Mycketav det som har hänt har man också skyllt på oljekrisen . Våra, iförhållande lill andra länder, höga produktionskostnader är framför allt enorsak till alt man inle har kunnat sälja fartyg på världsmarknaden. Sedan hardel nu vuxit upp nya industriländer inom krets - de har ocksåkommit alt bli mycket svåra konkurrenter. Ominte annat för man hoppas all denna utveckling och den situation vi befinneross i kommeratl ge lärdomar för framtiden, så att man tänker på etl annat sättpå företagen, så alt man så att säga på etl mera klart sätt ser påföretagsamhetens möjligheter all ge sysselsättning än man har gjort. Självfalletär det de stora västkust varven och de orter där de är lokaliserade som drartill sig huvudintresset i samband med den stora frågan om varvensomstrukturering - därom råder naturligtvis inget tvivel. Man kommer inle hellerifrån alt de mindre och medelstora varvens situation har fött en relativtundanskymd plats i förslaget lill åtgärdsprogram för den svenska varvsindustrin. Imitt hemlän har vi två varv, nämligen varv och varv, somtillhör kategorin små och medelstora varv. För de små varvens räkning harväckts etl flertal motioner av ledamöter från olika regioner och län, och blanddem är motion nr 70 avlämnad av ledamöter från län. Vi motionärer anseralt de mindre varvens förutsättningar och problem inle har beaktats itillräcklig grad. Den analys som ligger lill grund för regeringens förslag ärenligt vår mening ofullständig, något som har understrukils vid fleratillfällen i dagens debatt. Flera av dessa mindre varv har visat sig ha enkonkurrenskraft, i synnerhet på den västeuropeiska marknaden, och flera småvarvharorderstockar för två, ire eller framåt till priser som inle ärförlusibringande. Vi anser det därför felaktigt all föreslå en 30-procenligneddragning av de små varvens verksamhet som man föreslår en20-procenlig neddragning i fråga om de större varven. Ett sådant resonemangleder naturligtvis lill all de små varven kommer all slå i etl visstmotsatsförhållande lill de stora varven. Man måste dock tänka påhelhels-bilden. Kalmarlän har präglats av stagnation. Varvsfrågan är därför -även om de varv som ligger inom regionen inle är så stora - mycketbetydelsefull för länet. Jag vill peka på alt Varv står för en likastor procentuell andel av sysselsättningen i som KockumsVarv gör i kommun. Pågrundval av motioner såväl från som från socialdemokraterna ochmoderaterna har utskottet nu föreslagit all man skall tillsätta envarvskommission som skall utreda frågan om de små och medelstora varvens Vissavar\'sfrågor framlida förhållanden.Detta arbete förutsätts kunna genomföras inom en tidrymd av elt år. Dettainnebär - vilket också har framhållits av utskottet -all de nedskärningar ochandra åtgärder som föreslås när del gäl ler de små och medelstora varven skallanstå tills utredningen blir klar. Detta var den allmänna meningen inomutskottet, och jag hoppas att den avsikten kommer all fullföljas. Arbetsmarknadsutskottethar i sitt yttrande över frågan sagt att det finns sysselsättningsskäl somtalar för att de små och medelstora varven bör bli föremål för ytteriigareutredning, innan man tar ställning lill kapacitetsfrågorna m. m. Det skulleockså vara egendomligt om man genom etl riksdagsbeslut orsakade en nedskärningav t. ex. Varv. Det har ju varit en myckel stor aktivitet i frågaom Varv för att fö förelaget på fötter igen - del var som bekantnedlagt , och kommunen och den Erlanderska regeringenutvecklade en mycket stor aktivitet för alt fö varvet rekonstruerat,åtminstone gjorde de det så länge valkampanjen pågick . Jag skullevilja påminna om att jag framställde en inlerpellation,riktad till den dåvarande industriministern . Frågan gällde omman inte på något sätt kunde fö i gång igen. alt det inte fanns några utsikter alt rekonstruera varvet. Som alla somkänner till varvsfrågan vet återupptogs ju verksamheten senare och detta påinitiativ av personer från . Skulle varvet , när det till följd avprivat företagsamhet haregen livskraft och tydligen går bra, pressas ned igenmåste man väl finna detta egendomligt. Vadbeträffar sysselsättningsgarantin har jag och de övriga centertedamö-lerna integått med på näringsulskottets majoritetsförslag. I arbetsmarknadsutskottetavstyrkte ju folkpartisterna och de övriga som tillhörde majoriteten förslagetom sysselsätlningsgaranli. Men sedan blev man ju överkörd genom en uppgörelsemellan och socialdemokraterna, vilken sedan resulterade i etlulskoitsförslag. sade att vår reservation innebär en hårdattityd. Enligt min mening är det emellertid inle fråga om hårdhet.Resonemangen har gått ut på att man bör göra en avvägning, men det är svårt altvidta åtgärder bara här och la hänsyn till jämlikhet och rättvisaöver hela landet. När det gäller ett stort och fint företag rycker staten utoch hjälper, men de små företagen måste i allmänhet leva utan en sådan omsorg. Jagvill inflika all jag myckel väl känner till en annan sysselsätlningsgaranli,nämligen den som , när han varindustriminister, lovade att ordna med Saini-Gobain i , Del har inlevarit annat än bråk och tråkigheter med denna sysselsätlningsgaranli. Den harinle fungerat, ty när den mötte verkligheten höll den inle. Jag vill minnas attSaint-Gobain hade omkring 700 anställda då, och siktar väl företaget på 400,Inom facket och inom kommunen har del varit allmän irritation, mensysselsältningsgarantin ser inte ut att kunna fungera, trots att stått fadder. Jag skall be att fö yrka bifall till reservationen med milt namn Nr59 under och i övrigt lill utskottets hemställan, Tisdaeenden Förste vice talmannen tillkännagav attanslag utfärdats om sammanträdets fortsällandekl, 19.30. Alt de fackliga organisationerna i skilda sammanhang kräver etlupprätthållande av anställningstryggheten innebär inle att man saknar insikt ombehov av strukturella förändringar inom industrin. 1 stället måste kravet påanställningstrygghet betraktas som en möjlighet för facket att aktivt arbetaför en långsiktig planering som tryggar sysselsättningen och ger möjlighet tillstrukturförändringar i former, som tar största möjliga hänsyn lill deanställdas intressen. Skallsysselsättningen inom industrin kunna öka, måste vi satsa på en högt utveckladteknik, på forskning och på en långt driven praktisk yrkeskunnighet. Densvåra slrukturkris som drabbar varvsindustrin hotar myckel goda resurserinom dessa områden. Det är allvariigt om den breda kunskap som finns inomvarven inle las till vara. Vi menar all det är nödvändigt att salsa resurser påinsatser inom skeppsteknisk forskning och utveckling. Det är därför ytterstbeklagligt all den satsning som ligger i kravet på utvecklingsarbete för nyaavancerade produkter, som kan bli konkurrenskraftiga, uppenbarligen nu intekommer alt fö stöd. Ensådan satsning på utvecklingsarbete kopplad lill möjligheten all upprätthållaen viss lagerproduklion borde kunna vara en möjlighet all försvara den tekniskakunskap och yrkesskicklighet som finns inom varven. Närdel gäller de mindre och medelstora varven föreslås i propositionen alt enneddragning skall ske . Det är fråga om tolv varv med ungefär 4 600anställda, och en sådan neddragning skulle alltså kunna beröra en bra bit över1 000 anställda. Näringsutskollet avstyrker denna del av propositionen ochställer sig bakom del socialdemokratiska kravet på tillsättande av envarvskommission för dessa tolv varv. Tilldenna varvsgrupp räknas också varv. Detta varv har ca 500 anställdaoch har blivit synnerligen illa behandlat av SvenskaVarvs ledning. Samtidigtsom en av landshövdingen i initierad utredning lades fram ochsamtidigt som varvsfrågorna skulle behandlas av log Svenska Varvsledning sig före att kräva MBL-förhandlingar om nedläggning av . På etlupprörande sätt har framtidsmöjligheter skadats av denna åtgärd.Självfallet uppslår som följd härav en stor osäkerhet hos varvels kundkrets. Nuskall framtidsmöjligheter behandlas i den särskilda kommissionen. Detbetyder på intet sätt att framlid är tryggad. Det betyder däremot attdet blir möjligt all ingående granska varvels Detär min förhoppning att kommissionen arbetar så, alt de lokala representanternaför facket och ledningen för varvet för lägga fram sin syn på varvets framlid.Den numera ökända analysgruppen lämnade ju sin syn på varvet ulan alt överhuvud taget ha besökt detta och utan all ens ha varit i kontakt med varvetsledning eller personalorganisationer. Varvskommissionensarbete bör naturligtvis också grundas på insikten om att Svenska Varv inle harnågon vilja alt driva , Samma inställning lill varvet kan tyvärr ocksåutläsas av industriministerns och departementets agerande i Finnbodafrågan,Varvsledningens och departementets syn på grundas på etl bristfälligtunderiag, och det är nödvändigt att kommissionen har klart för sig det elakaspel som bedrivits i Finnbodafrågan, Här syftar jag på denuppenbarligen bristfälliga ledningsfunktion som moderbolaget bestått Finnbodamed. Denparad av personer i ledande funktioner som passerat revy på talar silllydliga språk. Den stora flyldockans kondition är ytterst beklagansvärd ochhar i stället för att bli en tillgång för varvet närmast blivit en belastning.Den samlade förtuslbelaslning som lagts på har också sin förklaring itidigare försyndelsersom, när varvets nya inriktning sedanbestämdes, i fortsättningen inte borde belasta varvet. AltFinnboda har stor betydelse för näringslivet i det här området, för denframlida näringsstrukturen, för hamnverksamheten på ostkusten och i ,för katastrofberedskapen och för marinens försvarsberedskap inser de flesta,dock inte de ansvariga i Svenska Varvs ledning och herrarna iindustridepartementet. Alla argument för elt bevarande av har skjutitsåt sidan. bör i sitt arbete observera de negativa intressensom finns representerade i Svenska Varvs ledning och i departementet ochförsöka arbeta oberoende av dessa destruktiva krafter. Beträffandedagens diskussion vill jag göra en enda kommentar. Ett par av moderatasamlingspartiets ledamöter har antytt alt trots arbetslösheten iGöteborg skulle ha svårighet att anställa arbetskraft. Själva styrkan i densvenska industrin är folkets vilja lill arbete, men har en anställnings-och utgallringspolilik, som sanneriigen inle är invändningsfri. Detta harsysselsältningsulredningen ganska konstaterat. Jag erinrar mig attsysselsältningsulredningens sekreterare i en kommentar gjorde gällande attVolvo ingalunda var värst i fråga om detta. Andra förelag uppträder vanligen änmer utmanande. Alt då framkasta beskyllningar om att de svenska arbetarnasaknar vilja till arbete på del sätt som skett här ärupprörande. Herrtalman!Jag yrkar bifall lill de socialdemokratiska reservalionersom är fogade vidutskottets betänkande. I detta anförande instämdeIvar (). Förutsättningarna för alt kunna bereda arbete åt alla måste baseras påelt konkurrenskraftigt näringsliv. Vår ekonomiska framtid beror påmöjligheterna att hävda oss på de internationella marknaderna. Innovationeroch produktutveckling är av avgörande betydelse för del svenska .näringslivetsförmåga att hävda sig i den internationella konkurrensen. Deåtgärder som nu lar ställning lill måste syfta till alt minska definansiella hindren för angelägna och oundvikliga strukturförändringar. Delmåste bli fråga om omställningar vad gäller produktionsinriktning, tekniskuppläggning och arbetsorganisation. Företagens uppgift i en marknadsekonomi äratt tillgodose den efterfrågan av produkter som existerar i verkligheten. Emellertidbetyder punktvis insatta stödinsatser i den nu aktuella branschen - liksom ialla andra branscher - stor risk för att konkurrensen snedvrids och alt enutslagning av företag kan komma alt ske på annat håll än där insatserna hargjorts. Imotionen 71 har jag tillsammans med tagit upp de mindre ochmedelstora varvens situation. Vi menar att de åtgärder som föreslagits iregeringens proposition kan medföra alt problemen fiytlas lill andra i daglönsamma och utvecklingsbara förelag. Det kan röra sig om mindre varv - ofta påmindre orter - som befinner sig i en sådan situation. Delär viktigt alt se problemen i deras större sammanhang. Vid flera av de mindrestatliga varven har en avsevärd del av kapaciteten använts för tillverkning avsektioner för slorvarven. När denna sysselsättning faller bort ersätts dengenom alt varven i fråga övergår till att bygga mindre och medelstorahandelsfartyg. sig då in på den marknad som tidigare dominerats av de privatägda mindre ochmedelstora varven. Detta sker när den svaga rederikonjunkturenmedför att efterfrågan på mindre tonnage är svag. Detskulle, herr talman, vara utomordentligt olyckligt om de i propositionenföreslagna medlen skulle användas på elt sådant sätt alt de underlättade förde statliga varven alt la över de privata mindre och medelstora varvensmarknad. Risken för nedläggning av sådana varv skulle då bli uppenbar. Attge stora föriustläckningsersättningar till statliga varv som konkurrerar med privatavarv - utan att motsvarande bidrag kommer de privata varven lill del - kan, sombranschens företrädare har påpekat inför utskottet, inte varaförsvarbart. Viskall komma ihåg en sak: de små privatägda varven har hela liden haft sin marknad. De har heller inte begärt att fö något statligt stöd. Närdedrabbas av den smiltoeffekl som utvecklingen för de statliga slorvarven uppenbar ligen har åstadkommit har de påpekat för statsmakterna det angelägna i all dessa förelag behandlas så alt de även i framliden kan bevara sin konkur renskraft. ' Det är mot dennabakgrundsbeskrivning som vi motionärer begär alt 7 protokoll 1978/79:59-60 skall ta på sigett ansvar för vad som sker. Vad saken gäller är all de förändringar som vi nuskall besluta om inle för genomföras på elt sätt som skapar problem i andraförelag, vilka kan klara sig ulan statens stöd. Dessapåpekanden bör, menar vi, leda lill en mer nyanserad bedömning av på vilketsätt insatserna förstod lill varvsnäringen skall fullföljas. bör -anför vi i motionen - i anslutning till behandlingen av propositionen uttalaatt de åtgärder som föreslås inle för utformas så alt de på något sättpåverkar de mindre varven och den därvid berörda rederinäringen. Detär därför glädjande, som flera talare redan har påpekat, att ett enigt utskottslår fast den stora betydelse de små och medelstora varven har, bl. a. försysselsättningen på resp. ort.