prot · G209166 · 1978-12-31 00:00:00 — Att det måste ställas krav på bättre baskunskaperär helt klart. Det är alla överens om. Det härar ingen lätt väg. Den ärsvår, men inte desto mindre viktig. Vadär då baskunskaper? Enligt vår uppfattning ingår i dessa naturiigtvis främstatt man kan kommunicera med andra, att man helt enkelt kan läsa och uttryckasig i tal och skrift, att man kan räkna. De flesta grundskoleeleverna går sombekant vidare till gymnasiestudier, och vilken linje eller specialkurs man änväljer underlättas naturligtvis arbetet här om man har tillfredsställandekunskaper i ämnen som alltid finns med, helt eller delvis. Men i baskunskaperingår också kännedom om samhällets och arbetslivets grundläggande funktioner.Dagens på många sätt hårdexploaterade samhälle kräver insikter i ekologiskafrågor, inte minst föratt man i livet skall få denrespekt för naturresursernas användning som många i dagens vuxengeneration avallt att döma saknar. Föratt öka mottagligheten hos eleverna när det gäller bättre baskunskaper krävs enskoldag eller ett läsår med varierat innehåll. Förslaget till ny läroplan är istort sett bra. Många av de krav rest kommer här in, som jaginledningsvis påpekade, och de kommer in på ett naturiigt sätt. Det gällerkontakterna med arbetslivet och det gäller synen på begreppet vardagskunskaper,som vi formade i partimotionen och som propositionen och utskottettagit fasta på. Vardagskunskaper är inget särskilt ämne utan moment i olikaämnen. Jag erinrar också om att vårt förslag om fördjupning inom vissaämnesområden i samband med tillval på högstadiet vunnit gehör i såvälproposition som utskottsbetänkande. Här bör finnas möjligheter för såväl denpraktiskt som den teoretiskt inriktade att få sina studieönskemåltillgodosedda. Kravetpå bättre baskunskaper och basfärdigheter får inte ställas i motsatsförhållandetill önskemålet om bättre kontakter med livet utanför skolan. Denna kontaktskall utformas så att den stimulerar och underlättar det direktakunskapsinhämtandet. Å andra sidan får man inte falla för frestelsen att troatt fria aktiviteter och arbetslivskontakter kan ersätta kravet påbaskunskaper. Det vore att göra det alldeles för enkelt för sig. Utskottsbetänkandetkan, om man ser till antalet reservationer, ge intryck av stor oenighet. Så ärdet inte. Ett och annat försök till partiprofilering förekommer förstås, härsom på så många andra områden. Ett åtgärdsprogram för kvalitativ upprustning igrundskolan pläderar t. ex. för i en av sina reservationer. 1 dennatalas om att utbildningens organisation och de metoder som används måsteanpassas till de studerande så att effektivitet, arbetsglädje och arbetsro fårprägla utbildningen. Ja, vem påstår något annat? Hela läroplansarbetetgår ju i den riktningen, vilket också utskottet understryker. annan reservation försöker få till stånd någon sorts skiljelinjenär det gäller begreppet basfärdigheter. För den som läser reservationen ochmotsvarande text i utskottsmajoritetens skrivning torde det vara svårt attfinna någon nämnvärd skillnad. Utskottet slår fast att att tala, läsa, skrivaoch räkna utgör grundläggande färdigheter och att de utgör denbetydelsefullaste delen av de basfärdigheter som skolan skall ge eleverna. Kanman komma så mycket längre när man nu beskriver det hela? Som alltid är dettillämpningen som är avgörande för resultatet. kommer att noga följa deundersökningar och utvärderingar som kommer fram efterdetattden nyaläroplanen harträtt i funktion. Det härärett av läroplanensviktigaste avsnitt. Propositionenstimplaneförslag har ändrats endast på ett par punkter, men i bägge fallen harändringen föranlett reservationer från de socialdemokratiska ledan'öterna iutskottet. Propositionensförslag att minska tiden för samhällskunskap på högstadiet har ett enigtutskott ändrat på, och utskottsmajoriteten föreslår oförändrad tid, dvs. Reservationen gäller frågan om varifrån den timme skall las somutskottet ökar samhällsorienteringen med. Reservanterna anser att den bör tasfrån tillvalstiden, som då skulle minska , menutskottsmajoriteten föreslår att liden skall tas från fria aktiviteter, som dåminskas . Somjag tidigare erinrat om yrkades från att ämnet hemkunskap borde införaspå såväl låg- som mellanstadiet. 1 propositionen föreslås au hemkunskapen tasin på lågstadiet. Utskottsmajoriteten biträder centermotionen även när detgäller mellanstadiet. Ämnet ingår på så sätt kontinuerligt i elevernasstudiegång från lågstadiet och uppåt hela igenom. antydde i sitt anförande att hon tyckte det var märkligt att vihade gått med på detta, eftersom del var ett enskilt moderaiyrkande. Det ärdärför som jag noga understryker att det var ett yrkande också i vårpartimolion . Jag vill också korrigera påståendealt vi med detta skulle ha åsamkat kommunerna ökade driftkostnader, eftersomdet faktiskt är på det sättet att driftkostnaderna är minst lika höga för friaaktiviteter som för ämnet hemkunskap. Det var alltså inget riktigt påstående. -Det kan möjligen bli fråga om vissa introduktionskostnader i samband med ensådan omläggning, men driftkostnaderna kan t. o. m. bli något lägre förhemkunskapen än förde fria aktiviteterna. skall man inte heller bortse frånatt just ämnet hemkunskap uppfyller en del av de krav och önskemål som man kanställa på verklighetsanknytning och praktiska inslag i skolarbetet. här sammanhanget vill jag också erinra om vår reservation som behandlarresurser för hemkunskapsundervisningen på lågstadiet. Eftersom vi anser att detbör vara lärare som skall handha denna undervisning, bör också resursökningentillföras den lärarbundna delen av förstärkningsresursen. Enav de mer kontroversiella frågorna i den aktuella debatten har varitallernativkursernas vara eller inte vara. Propositionen begränsar sig iförhållande lill SÖ-förslaget lill att föreslå att alternativkurserna i B-språkskall upphöra. Delta har utskottsmajoriteten ställt sig bakom och uttalar attändringen bör ske i samband med alt den nya läroplanen träder i kraft, dvs.något tidigare än vad propositionen föreslår. I detta sammanhang är det viktigtatt notera alt utskottet med anledning av centermotionen 266 föreslår an denextra resurs som utgår också skall utgå till resp. ämne sedan Det finns anledning att påpeka detta med anledning av den allmännadebatten och moderaireservationen på denna punkt. Ireservationen 12 tas begreppet vardagsfärdigheter upp. Reservanterna menar attmoment som har med vardagslivet att göra skall samordnas i undervisningen. Detär så det inte skall gå till! Vardagskunskaper skall behandlas i alla ämnen ochinbegripas i undervisningen i övrigt. Med reservanternas modell hamnar mansnart i ett nytt ämne. Tanken med vardagskunskaperna ärju att mer levandegöraundervisningen och på så sätt göra den mer lättillgänglig för eleverna. Det ärhelt enkelt en del av finessen i läroplansförslaget. Alt samordna dessa momentvore att förfuska en viktig del av det hela. 1betygsfrågan finns i motionerna en stor spännvidd mellan uppfattningarna -från dem som vill ta bort allt vad betyg heter över hela fältet till dem sommenar alt betygen skall vara kvar på alla stadier. Propositionenföreslår alt man ändrar en del i det nuvarande betygssystemet. Betyg skall gesvid fyra tillfällen på högstadiet. Eftersom man i många kommuner har utnyttjaträtten att ta bort betygen på låg- och mellanstadiet innebär propositionensförslag ingen större förändring i det avseendet. Från sida har vikunnat ansluta oss till propositionen - bl. a. av det skäl jag berört, menkanske främst av två andra skäl. Det ena är att det klart står att den s. k.normalfördelade betygskalan inte skall gälla. Man kommer förhoppningsvis bortfrån den fixering till där angivna procenttal som på alltför många håll är ettbekymmer och som många elever med rätta anser vara orättvis. Det andra skälettill att vi kan ansluta oss till propositionen är an det är en temporärlösning. Vår grundinställning är dock att ett kursrelaterat betygssystem är attföredra, och det fortsatta arbetet på betygsområdet måste ha denna inriktning.När resultatet av den försöksverksamhet med fri intagning till gymnasiet som nustartar har utvärderats kan frågan tas upp till avgörande med del utgångslägevi då har. Vad vi går med på nu är eu provisorium. Heltsäkert är betygens främsta funktion att tjäna som instrument för urval tillhögre studier. Trots detta kan man inte bortse från betygens informationsvärde.Någon form av bedömning av och information om elevernas prestationer i skolanmåste alltid finnas - vad man sedan skall kalla det kan alltid diskuteras.Informationen till föräldrar och målsmän är exempelvis inte alltid löst genomsamtal av olika slag, även om mer måste göras föratt fö dessa att fungerabättre. I det sammanhanget vill jag passa på att notera att vi närdet gällerurvalskriterierna inte kunnat gå med på att könstillhörighet skall varaurvalsgrund för fortsatta studier. Jag nöjer mig med att konstatera detta ochhänvisar bara till de fakta som kort, kärnfullt och ovedersägligt beskrivs ireservationen 24. Sånoterar jag att det särskilda yttrande vad avser betygen som desocialdemokratiska ledamöterna står för rimligen borde ha varit en reservation.Hela dess innehåll och framför allt avslutning är polemisk, och det måsteuppfattas som en gentemot utskottet avvikande mening. genför att ge sken av en större enighet i denna känsliga fråga än vad somverkligen finns? Det är en fråga man kan ställa sig. Det är inte bra om det ärpå det sättet, för det speglar inte riktigt verkligheten. Avslutningsvisen förhoppning: En ändrad läroplan löser ingalunda alla problem i skolan. Låtoss vara överens om detta och vara beredda att vidta de åtgärder tillförbättringar som säkert kommer att visa sig nödvändiga också när dennaläroplan har tillämpats en lid. Med andra ord hoppas jag att det debattklimatsom jag inledningsvis konstaterade hade inträtt må fortbestå.Del är viktigt att så prestigefritt som möjligt fö diskutera dessa för kommandegenerationer så avgörande frågor. Meddetta ber jag, herr talman, att fö yrka bifall till reservationerna 24 och 28och i övrigt bifall till utskottets hemställan. () kortgenmäle: Jag ser det som naturligt att alla partiers skolsyn förändras beroendepå hur verkligheten ser ut. Jag anser det vara självklart och erkänner gärnaatt mitt partis skolintresse har förändrats utifrån den verklighet vi lever i.Del tror jag inte alls har att göra med vad som hände 1976, Vi har försöktfölja verkligheten och också föreslå åtgärder när det inte har gått så som vihar önskat. Kravenpå kunskaper är självklarheter för oss - det har de alltid varit inomarbetarrörelsen. Det är anledningen till att vi har kämpat för folkbildning ochför att öppna skolorna och så envetet kämpar för att verkligen fö en grundskolaför alla och en gymnasieskola som så många som möjligt skall gå igenom och fögoda kunskaper i. Jagerkänner gärna att har gjort insatser när det har gällt alt fö in merpraktiska inslag i skolan. Även vi tycker att det är riktigt att förankraskolarbetet i verkligheten, att det ges större möjligheter alt jobba praktiskti skolan. Vi tror att del ger mer levande och bättre kunskaper. Men detta ärinte uppskattat i alla läger, och del pågår nu en kampanj som kräver återgångtill bokliga studier utan verklighetsanknytning och praktiska inslag. Jag harännu inte sett på barrikaderna i den debatten, men jag hoppas alt niträder upp på dem. Här har ni mycket att försvara. Skolanpräglas fortfarande av det skoltraditionella - det är fortfarande dominerande iskolan. Det gäller teoretiskt, bokligt och i fråga om förmedlande pedagogik.Jagtroratt det ärav dessa skäl som vi haren skola med storaundervisningsproblem. Det behövs förnyelse och anpassning till elevernas behov,förutsättningar och intressen. ClaesElmstedt talade i slutet av sitt anförande om betygen. Om man läser vårt särskildayttrande om betygen, skall man finna att det är uppbyggt på citat frånpropositionen och utskottsbetänkandet. Vi står alltså heli och fullt bakomsåväl propositionen som utskottsbelänkandet. Vi säger bara att det ärinkonsekvent av utskottsmajoriteten alt inte inse att vårt motionsyrkande ärtillgodosett - arbetet har ju inriktats på att avveckla betygen i . Vad jag sade omtimplaneförändringarna var att man beträffande de fria aktiviteternahar hämtat lösningar från moderata motioner och inte från centermotionen.Detärintehellerdriftkostnaden utan utrustningskostnaden som ökar, om man införhemkunskapsundervisning på mellanstadiet. Det rör sig där om mycket storapengar, upp till 600 milj. kr. Från centerhåll har man inte på något sällanvisat lösningar på det problemet. OVENORDSTRANDH (m) kort genmäle: Jag håller med om att vår diskussion om begreppetbasfärdigheter för den oinvigde kan synas som en strid om påvens skägg. Det ärtillämpligheten del hänger på, sade , Ja, just precis-detärdetdet gör. Jag tillät mig att säga i milt första anförande i detta sammanhang attspråkets makt över tanken och handlandet är stor. Utökas arsenalen avbasfärdigheter, färdigheter som alltså färden beteckningen, mer eller mindrejämställda med varandra, uppstår det lätt risk för alt de egentligabaskunskaperna i tillämpningen, i undervisningen, icke får den plats som de böroch skall ha. () kortgenmäle: Det är bra att här säger all socialdemokraterna harändrat sig och tagit intryck av verkligheten. Det respekterar jag helt ochfullt. Låt oss säga att det var en tillfällighet att det råkade bli en såmarkant skillnad i samband med regeringsskiftet , så får de som tar del avden uppgiften själva dra de slutsatser de vill. Huvudsaken är att vi är överensi sakfrågan, och det är vi. Det är lättare att diskutera dessa frågor nu - detär helt klart. Närdet gäller verkligheisanknyiningen i undervisningen säger attcentern hardragii sitt strå till stacken. Ja, det tycker jag nog att vi hargjort. Vi är överens också på den punkten. Det är klart att detta medverklighetsanknytningen inte accepteras av alla. Men jag tror att det är mycketviktigt hur detta serveras. Om man ger intryck av att man vill ersättaelementära ting i skolarbetet, t. ex. svenska språket, med aktiviteter av demest skilda slag, är det klart att det finns de som reagerar. Och jag tyckeratt de reagerar med all rätt. Men det är inte det som det handlar om, ulan vaddel handlar om är att få in olika fria aktiviteter, verklighetsunderlag, iundervisningen för alt göra det lättare för eleverna alt delta iundervisningen i de ämnen som de kanske har vissa svårigheter med. Det kangälla svenska, matematik, främmande språk eller andra ämnen. Verklighetsanknytningenär avsedd att vara en nyckel som vi skall använda för att låsa upp och försökagöra det lättare för eleverna. Detta är inget aniingen-eller - det är ettbåde-och. Serverar man det på det sättet tror jag att debatten kan hyfsas betydligt. Minreaktion på det särskilda yttrandet om betygen gäller avslutningen, där mansäger att utskottet borde ha ställt sig bakom yrkandena i de socialdemokratiskamotionerna. Vi kanske kan lämna den diskussionen, men jag tycker att det hadegett en mer rättvisande bild av verkligheten om man hade valt all ge uttryckför detta i en reservation. Till vill jag bara säga alt jag hoppasatt vi är överens om -och det framgick, tycker jag, av inläggatt vi är - att det är tillämpningen av begreppet basfärdigheter som äravgörande. Det är inte så mycket som skiljer oss åt i sakfrågan. Det är enslrid om påvens skägg, sade . Ja, del är det, men jag hoppasockså att det kommer all framgå av den fortsatta allmänna debatten att detegentligen inte är särskilt mycket som skiljer oss åt. Viktigt är att se tillatt tillämpningen blir sådan att det blir möjligt att uppnå det som viegentligen är överens om, nämligen bättre basfärdigheter. () kort genmäle: Jag tror att och vi i den här debatten kan vara överens ombehovet av att praktik och teori knyts ihop och går hand i hand. Det bliraldrig fråga om antingen-eller utan alltid både-och. Det är bara allavantolkare som vill få det till något annat. Tydligen måste man för demklargöra hur det förhåller sig gång på gång. Beträffandehemkunskap hade ingenting att säga . Jag vill erinra om att vialla i utskottet var överens om att skolan måste ge mera av vardagsfärdigheter.Det uttalas så starkt, att vi i klarspråk säger att detta måste kunna innebäraatt annat, "mer traditionellt, ämnesbelonal stoff kan då behövavika". I de här vardagskunskaperna ingår enklare matlagning, tvätt,lagning av kläder, inköp osv. 40 i belänkandet är vi överens om att sådanavardagskunskaper skall tränas i de allra flesta ämnena på alla stadier. Mensedan vill plötsligt den borgerliga majoriteten ha in hemkunskap som ettsärskilt ämne i en av årskurserna under en veckotimme på mellanstadiet. Om detskall bli någonting annat än de vardagskunskaper som jag tidigare talat ommåste man ordentligt utrusta skolorna med hemkunskapsinstituiioner. Det blirmycket kostsamt. Ni har inte utrett i vilken utsträckning ni lyckeratl manskall göra det, och vad ni verkligen menar med hemkunskap i det sammanhanget.Därför menar jag att det härärett mycket oöverlagt beslut av den borgerligariksdagsmajoriteten. Vi hade kunnat få in hemkunskapsmo-menten på ett lika brasätt genom att gå vägen över vardagskunskaper. har två borgeriiga talare från utskottet varituppe i talarstolen, men båda har nogsamt undvikit att tala om för kammarenvarför de inte nu är beredda att ge ytterligare 95 milj. kr. till skolan föratt förbättra arbetsmiljön . Vad är det för fel på deltasocialdemokratiska förslag? Varför har inte skolan nu rätt att få dessaytterligare resurser? () kortgenmäle: När det gäller hemkunskapen kan man naturligtvis resonera som gör; man kan ha olika uppfattningarom på vilket sätt och i vilkenomfattning detta ämne bör komma in. Vi hade redan när vi skrev vårmotion den' uppfattningen att en viss kontinuitet i ämnet genom hela skolgångenkunde vara av värde, och det ärdet som har följts upp i utskottsbetänkandet.Märkvärdigare än så är det inte. När det sedan gällerkravet på mera pengar vill jag säga att det är en diskussionsom förts åtskilliga gånger här i kammaren; vissa partier anser sig ha ettbudgetförslag som ger utrymme till det ena eller det andra. I det här falletupprepas den diskussion som förts tidigare om medel för särskildaåtgärder på skolans område, de s. k. SÅS-pengarna. Jag har själv deltagit i ensådan debatt med anledning av ett uiskoilsbelänkande, där vi ville satsa 50milj. mera än den dåvarande socialdemokratiska regeringen ansåg sig hamöjlighet till. Del kan länkas att det är samma skäl som är vägledande förställningstagandena den här gången. Statsfinansiella skäl är, tror jag, inget okäntfenomen för . INGA (vpk): Det kapitalistiska samhällets orättvisor och klasskillnader slår igenomäven på utbildningens område. Det innebär bl. a. att vad vi på många hålluppfattar som brister i skolans verksamhet i själva verket lill stora delarinte är annat än konsekvenser av just del förhållandet att vi har att göra meden skola i ett klassamhälle. Jagvill säga detta i början av mitt anförande dels därför alt del är viktigt allslå fast, dels därför att ingen annan tar upp det i debatten.Socialdemokraterna varken vill eller vågar, som vanligt, tala om vare sigkapitalismen eller socialismen. Del förvånade mig i början av miltriksdagsarbete, men det gör det inte . Tvärtom har socialdemokraternai debatten betonat sin enighet med de borgeriiga partierna, medundantag av . Det förhållandet alt vi lever i ett klassamhälle innebärinte alt varje förändring inom skolan är meningslös. Men förslaget till nyläroplan förgrundskolan kan inte bedömas skilt från andra utvecklingstendenserpå utbildningens område och inom samhället i övrigt. Den storaungdomsarbetslösheten, den tilltagande uislagningen och kapitalets alltmerohämmade angrepp på av arbetar-kJassen erövrade positioner avspeglassjälvfallet också i skolan. Delär viktigt alt slå fast att flera av de förhoppningar som knutils tillskolreformerna varit överdrivna. Inte ens inom skolan haren social skiktningoch uistötning kunnat undvikas. Skolan har inte blivit den spjutspets dettidigare var tal om. Arbetarrörelsens grundläggande värderingar har inte pånågot avgörande sätt vunnit insteg i skolans vardag. Iregeringspropositionen sägs det alt många elever lämnar skolan med stora kunskapsluckor och all delta är en av de allvarligaste bristerna i jämlikhetshänseende. Det sägs all del "måste vara en rättighet för varjeelev att skolgång ha fått grundläggande kunskaper ochfärdigheter". Del framhålls vidare alt det förhållandel all "uppemot 6 96 av eleverna nu lämnar med ofullständig utbildning är en utmaning som ställer krav på förnyelse av innehåll och arbetssätt i skolan". Del konstaterasockså alt "eleverna tillbringar inom skolan", vilket "i mångafall lett till all de står främmande för det samhälle och arbetsliv där de senare skall verka. Skola och arbetsliv måste därför knytas samman i betydligt större utsträckning än ". Dessakonstateranden är helt riktiga, men de är otillräckliga. Vilka elever är del som drabbas? Hur ser det arbetsliv och 5 protokoll 1978/79:166-167 detsamhälle ut där eleverna skall arbeta? Den samhällsanalys som med nödvändighetmåste ligga till grund för ställningstagandena också i läroplansfrågor saknasnästan helt. Olikaundersökningar har visat att eleverna har stora brister på kunskap i ämnen somläsning, skrivning och matematik. Det har vidare i propositionen liksom i SÖ:sförslag konstaterats att olika elevgrupper, inte minst på högstadiet, uppvisarbristande motivation, skoltrötthet och likgiltighet för mycket i skolan. Delhar vidare i olika undersökningar konstaterats att kunskapsbrister ochskolproblem av detta slag är en följd av och hänger samman med elevernasekonomiska och sociala miljö utanför skolan. Närdet i propositionen sägs att "den allvarligaste ojämlikheten i dagensskola är att många elever har stora och irreparabla kunskapsblottor ielementära avseenden", så är detta i sig riktigt. Men minst två ting måsteman tillägga. För det första drabbar denna ojämlikhet inte slumpmässigt. Denvisar ett klart samband med de sociala och ekonomiska förhållanden som elevernaoch deras föräldrar lever under. För del andra måste också kunskapsbristernagranskas närmare. På vissa områden ärdet nämligen så att skolan alls inteförmedlar några kunskaper, och på andra är det så att de kunskapersom förmedlasär djupt förankrade i en ideologi som är främmande för arbetarklassen - enideologi som eleverna är tvungna att underkasta sig. Kunskaperna är med andraord inte alls neutrala. Vpktar avstånd från ett basfärdighetbegrepp som är koncentrerat kring ämnenaläsning, skrivning och räkning. Vpk tycker att diskussionen om basfärdigheternahar en alldeles för defensiv hållning. alla barn vistas iskolan borde det vara möjligt att lära eleverna betydligt mer än vad man nugör. Varken vetenskapliga, ekonomiska eller sociala skäl talar mot tanken attdet är både möjligt och rimligt att höja kvaliteten mycket mer i skolarbetet.Den defensiva hållning som får till följd att vissa elevgrupper i stort settfår hålla till godo med en elementär träning och i övrigt erbjudssysselsättningsterapi måste överges. Huvudfrågani dag gäller med andra ord inte hur man skall kunna reducera kunskapsstoffetännu mer och hur undervisningen ännu mer skall kunna koncentreras på s. k.basfärdigheter. Huvudfrågan är hur kunskapsinnehållet skall kunna omvandlas iprogressiv riktning och hur vetandet skall kunna bli större. Huvudfrågan är hurden underlåtenhet som har lett till den torftighet som framför alltarbetarklassens barn möter i skolan skall kunna brytas. Iarbetet på att förnya innehållet i är det inte nödvändigt alteftersträva s. k. neutralitet på varje enskilt område. Ett större inslag avpolitisk mångsidighet både i ui"valet av stoff och i presentationen avenskilda innehållsdelar är inte orimligt i dagssiiuationen.