prot · G20922 · 1978-12-31 00:00:00 — Vidpartikongressen antogs ett särskilt uttalande om sysselsällning ochungdomsarbetslöshet. I uttalandet konstateras bl. a. att det behövs enförstärkt arbetsmarknadspolitik. Alla arbetsgivare som har möjlighel måste varaskyldiga alt ställa upp med praktikplatser för ungdomar. Utbildning med varvadteori och praktik måsle komma lill stånd i hela landet. Arbetsförmedlingarnamåsle få tillräckliga resurser. Jagär övertygad om alt när ministären kommer alt lägga fram förslag somsyftar lill all förverkliga målsättningen "arbete åt alla" kan hansregering räkna med ell starkt stöd här i kammaren. redovisade den svenska industrins"problembarn" i ell stort och väl genomarbetat reportage. Vilka är då"problembarnen"? Ja, de flesta torde kunna instämma i tidningens uppräkning av krisbranscher:varven, tekoindustrin, rederierna samt skogs-. Stål- och gruvindustrierna. För en göteborgare är det naturiigt attmed förstämning notera, alt bland krisbranscherna finns två av regionensdominerande verksamheter med, nämligen varven och rederierna, vilket i sin lurautomatiskt medför bekymmer även för hamn med dess inofficiellastatus som nordisk cenlralhamn. Idelta anförande kommer jag att i stort sett koncentrera mig på varvsnäringenssvårigheter i och kommer endast marginellt alt beröra svårigheternaför rederierna. Inledningsvismåste jag tyvärr instämma i regeringens pessimistiska syn på de svenska varvensmöjligheter all inom överskådlig lid teckna lönsamma kontrakt på stöne tank-och lastfartyg. Ett myckel påtagligt exempel på svårigheterna på denna marknadanser jag vara del japanska jätteförelaget för drygt elt år sedanfärdigbyggda, hypermoderna storvarv i , som inte lyckatsteckna elt enda kontrakt, varför hela varvet f n. ligger i "malpåse". Atljag inle är ensam om denna pessimistiska bedömning framgår av enförstasidesarlikel i Skeppsbyggaren, som är personaltidning förGötaverkenbolagen i : " 'Skeppsbyggaren' har frågat ordförandenai tre av våra fackklubbar och en representant för koncernledningen om hur deser på hotet mol de enskilda götaverkarnas/eriksbergarnasjobb. Alla vill kämpaföratt en personalnedskärning skall kunna göras ulan arbetslöshet som följd,men de ser ändå varsel, uppsägningar och arbetslöshet som ett realistiskt hot.Tillsammans ger de fyra en pessimistisk och mörk bild av vår situation.Svårigheterna och problemen är många, nu och framöver, och någragoda lösningar är del svårl atl finna. I intervjuerna påpekas också atl vi intebara har en personalnedskärning all frukta; får vi avallt alt döma en ordentlig svacka i sysselsättningen." Moldenna bakgrund vill jag bara än en gång beklaga det faktum att övriga partiervåren 1976 inle stödde mitt initiativ och reservaiion för enkraftfull satsning på alternativ produktion vid redan då. Härigenomförlorades myckel värdefull planeringstid, varför de japanska varven på dettaområde fått ett olyckligt försprång och redan tecknat vissa order på de områdendär Göteborgsvarven nu vill satsa resurser på alternativ produktion. Eftersomvarven i har en allsidigt mycket skicklig tjänstemanna- ocharbetarstam trorjag dock all det finns goda utsikter atl en snar, kraftfull ochmålmedveten satsning f)å detta område skall ge värdefull lönsam sysselsättningpå litet sikl. får dock inte undanskymma svårigheterna att effektivtkonkurrera med japanska och koreanska varv. Vad är alternalivproduktion? Ipressen och även bland de anslällda har diskuterats huruvida flytande produktersom bosladsriggar, hotell, fabriker och fartygsdockor skulle betraktas som alternalivproduktion. Jag anser det visserligen självklart alt sä är fallet men finnerdet ändå angelägel atl riksdag och regering nu fastslår alt nyssnämnda ochliknande produkier skall betraktas såsom alternativ produktion och skall fåtillverkas vid Göleborgsvarven. Hur fö order påalternativa produkier? Allavet att det är svårl all skaffa order på produkter så länge man inle kanhanvisa till anläggningar etc. som man redan aort och som kan studeras ifärdigt skick och i verksamhet. I har varven tillgång tillspecialister på såväl tjänstemanna- som arbetarsidan - förutom på traditionelltbåtbyggeri på områden som motor-, ångleknik-, röriäggeri- m. fl.konstruktioner. bör öka möjligheterna atl med framgång konkurrera medexempelvis japanerna vid tillverkning av flytande fabriker och hotell. Behov avsådana produkter torde erfarenhetsmässigt förefinnas i fiera av deutvecklingsländer som vi inom ramen för u-landsbisiåndel ,ger betydandeekonomiski stöd. Jagär medvelen om alt många inom SIDA är motståndare till s. k. bundet bistånd,och under mera normala arbetsmarknadsförhållanden har jag förståelse för detta.Men i den exceptionella situation som de svenska slorvarven nu befinner sig ianser jag del .självklart alt SIDA bör undersöka möjligheterna atl till vissaländer söka fö ge stödet i form av en flytande fabrik, elt flytande hotell, enfartygsdocka e. d., som tillverkats av exempelvis . På delta sättskulle man kanske ganska snabbi fö till stånd ett par anläggningar i ,som sedan kunde fungera såsom referensanläggningar för de svenska varvenskapacitet på delta område. Sedan borde Gölaverken m. fl. med betydligt slörreutsikt till framgång kunna konkurrera om andra order väriden över. Skulleinle varven vidare kunna inriktas på aU mera tillgodose svenska behov? Ingentorde vara okunnig om alt varven måsle syssla med en hel delolönsam produktion för alt inte bli nödsakade att ftislälla personal. Jag anser dock aU det ärangeläget aU i all möjlig mån tillse, aU dylik förlustbringande produktion intekommer andra länder till godo. Att exempelvis leverera fartyg till underpristill befarar jag snabbi kan leda till ökad arbetslöshet inom denredan hårt trängda svenska rederinäringen. Varför då inle i stället inriktasig på produkter som kan komma det svenska samhället till godo? Givelvis måsteförlustbringande produktion minimeras, men övergångsvis måste den accepteras. Somexempel på dylik produktion skulle jag vilja nämna bromaleriel ål svenskaarmén, båtmateriel åt marinen och färjor och stålbroar ål . Kanske skulleman under denna rubrik kunna inordna skrotning av äldre eller i vart fall intehypermoderna tankfartyg och liknande. Dylik fartygs-skrotning skulle sannoliktockså öka den svenska rederinäringens lönsamhet och därmed leda till bibehållensysselsällning för sjöfolket. Jaganser också, att i skulle kunna ge värdefullsysselsättning åt såväl varvs- som byggnadsarbetare, oavsett om man stannar förett bygge på den s. k. Ullevitomten eller elt pråmbaserat bygge placeratnågonslans mellan och . Jag hoppas därför alt densocialdemokratiska kommunledningen i snabbt tar ställning lill hur ochvar den mycket efteriängtade nya musiktealern skall byggas, så alt regeringensedan kan ta ställning lill statsbidragets storlek. Jag vädjar därvid omgenerositet från statens sida mot den hårt drabbade Wesstjerg har ju redan skaffat garantier för visstekonomiskt stöd från angränsande landstingskommuners sida. Inomenergiområdet finns också några projekt, som kan ge viss - inle bara marginell- sysselsättning i . Jag tänker dä exempelvis på kassunbaseradevindkraftverk i kuslbandet. Svenska forskare redovisar så sent som den 5oktober detta år i som sin bestämda uppfattning, all just sjöbaseradevindkraftverk borde kunna ge ett avsevärt tillskott lill landets energibalans.Placering från land ökar effekten avsevärt med lägre produktionsprisoch reducerade negativa miljöeffekter till följd. Jag tror att en satsning på25-50 vindkraftverk längs de norra delarna av är fulltrealistisk och ekonomiskt fördelaktig som sysselsättning kan skapassåväl vid varven som i de aktuella kustområdena, som också lider avundersysselsätlning. Avsamma skäl anser jag också att det projekterade kraft värmeverketpä bör komma till stånd möjligt. Av miljömässiga skäl bör deti första hand drivas med naturgas. är kanske biomassa tänkbar såsomenergikälla. Ochvi får ju snart tillgång till , som lagerbyggs vid och somännu inle funnit köpare. synes också ha goda möjligheter att påacceptabla villkor fö köpa naturgas från ett par håll. Men kaninte klara finansieringen av kraftvärmeverket utan alt staten går in såsomdelägare, via , och tar på sig en avsevärd del avinvesteringskostnaderna. Byggnation av kraftvärmeverket och därmed förenadfjärrvärmeulbyggnad är av miljöskäl mycket angelägna projekt för göteborgarna och skullesamtidigt ge värdefull sysselsältning för många yrkesgrupper inomGöteborgsregionen. Jagvill också ta upp frågan hur man skall kunna hjälpa den som vill övergå frånvarvsarbete till annat jobb. Föralt på ett acceptabelt sätt klara nedbantningen av den svenska varvskapacitelenär del givelvis angeläget att på alll sätt stimulera lill övergång till annansysselsältning, när tillfälle därtill uppkommer. Men den somjobbar full dag vidvarven har sanneriigen inle slora möjligheter all hålla sig underrättad omvilka jobb som är lediga och vad jobben innebär i fråga om löne- och andravillkor. Genomden redan kraftiga neddragningen av anlalel varvsanställda i är delsannolikt, att personalavdelningarna där har en viss undersysselsätlning.Samlidigt är denna personal i vissa fall experter på platsannonsering,rekrytering och sådant. Jag vill därför föreslå, all man vid varje varv avdelaren eller flera lämpliga personer med uppgift atl "ragga upp" nya jobbåt varvsarbelare. Jag vet av egen erfarenhet hur viktigt det är, atl man vidomplacering för hjälp med atl undersöka vad del nya jobbet egentligen kräver aven och vad man ijänar samlidigt som man - om man är intresserad - har någon somkan hjälpa lill att ge rekommendationer etc. lill den nye arbetsgivaren. Naturiigtvisskall arbetsförmedlingarna också hjälpa till alt skaffa fram dessa jobb, menför att uppnå effektivitet och öka säkerheten - för atl få räu man på rättjobb- tror jag atl medhjälp från det egna varvets personalfunktion är ett måsteför aU goda resultat skall kunna uppnås. Uppföljningav de varvsanställdas situation är också en myckel viktig fråga. Demål för varvsneddragningen som satts upp är- speciellt för Göteborgsvidkommande med hänsyn till tidigare beslutad avveckling av verksamheten vidEriksberg och - sannolikt svåra alt nå, även om behovet ärverifierat. Men å andra sidan måsle omläggningen ske under socialt acceptablaformer. Ingen vet om detta är möjligt med de förslag som läggs framoch de insatser som görs. Jag vill därför understryka vikten av att en årliguppföljning görs varje höst i .samband med att budgetpropositionen utarbetasför nästkommande budgetår. Insatserna under det kommande budgetåret måsle dåavstämmas mot vad som uppnätts resp. bedöms kunna uppnås under pågåendebudgetår. Här gäller det ju alt samordna resurser inom en rad departement föratt snabbt omstrukturera den svenska varvsindustrin, utan att de anslällda blirutan arbele. Omplacering till andra expansivare företag inom de aktuellaregionerna spelar därvid en nyckelroll. Delta är också främsta anledningen tillatl jag kräver, att personalfunktionerna vid resp. varv avdelarpersonal med uppgift alt medverka i delta såväl för den enskilde som församhället i stort viktiga arbete. Utvecklingsfondernasroll har ifrågasatts. Somjag redan tidigare framhållil, är del angeläget attskapa arbetstillfällen inle bara vid varven utan även inom andra förelag i regionen.Ur denna synpunkt är det myckel värdefullt. altvi nu föll till stånd länsvisa utvecklingsfonder med hyggliga resurser tillförfogande. Jag ser det som specielll värdefullt atl och Göteborgskommun på detta sätt kan utöva ett avgörande inflytande på hur tillgängligaanslag skall utnyttjas - utan den försenande och byråkraliserande centralstyrningsom i vissa avseenden präglade de lidigare företagarföreningarna. Enligtvad jag erfarit från ansvarigt håll inom vår regionala utvecklingsfond har manredan under behandling ett så stort antal realistiska projekt atl tillgängligamedel är förbrukade , trots att anslagen avser budgetåret1978/79. Då det givetvis är ytteriigt angelägel, alt alla realistiskasysselsältningsskapande projekt i länet får tillgång till erforderiiglriskkapital, förutsätter jag atl regeringen i lilläggsproposiiion eller påannai säu lillför länels utvecklingsfond erforderiiga ytteriigare medel. Pådetta sätt skapas ju värdefull alternativ sysselsättning för dem som på grundav undersysselsättningen vid varven vill söka sin bärgning på annat håll. Jag har med delta inlägg inle bara velal peka på Göteborgsregionenssvårigheter när basnäringar som varv och rederier sviktar ulan också antyttvägar all lindra problemen. Jag hoppas att regeringen är lyhörd för mina förslag,när den lägger fram sin varvspropo-silion. Jag har inte förberett något särskilt polemiskt inlägg, och när jag nublickar ut över kammaren känner jag en viss tacksamhet över detta. Men idebatten lidigare har med all önskvärd tydlighet visats, all det inte är någotbra bokslut som den borgerliga regeringen kunnat visa upp vid sin avgång.Underde den borgeriiga regeringen haft ansvaret för landet har dentotala produktionen i landet minskat , den privata konsumtionen med3,5 96 och industriinvesteringarna . Minskathar däremot inte utlandslånen och budgetunderskotten gjort. Efter sin avgångerkänner t. o. m. atl läget på den senare punkten är myckeloroande. Inle heller har prisstegringarna minskat. I själva verket har vi underden borgerliga trepartiregeringen upplevt en av våra värsta inflationsbrasor. Imitl inlägg skulle jag emellertid vilja ta upp lill diskussion endast elt avdessa områden, nämligen investeringarna. Vad vi är beredda att avsätta förframtiden genom investeringar avgör ju hur våra levnadsförhållanden skallutvecklas. Tack vare de stora investeringarna på 1950- och 1960-lalen kundeSverige hävda sig på världsmarknaderna, och vi kunde notera framsieg påprakliskl taget alla områden. Sammaenkla levnadsregel gäller självfallel . Men en dramatisk förändring tilldet sämre i investeringsviljan eller invesieringsförmågan har inträtt. I ställetför plustecken har vi fått minustecken. Av alla dystra siffror som denborgerliga trepartiregeringen lämnar efter sig är investeringssiffrorna enligtmin mening de allra farligaste. Om inte en snabb förändring kommer till stånd,står inte bara inför en konjunkturkris eller kris för vissa branscher.Då holas hela vår ekonomi av ett sä kraftigl bakslag alt vi ivingas tillbaka till ställningensom andra klassens industrination och en försämring av levnadsstandarden ipraktiskt taget alla avseenden. Dennafråga borde den borgerliga regeringen ha ägnat stor uppmärksamhet. Man hade julovat 400 000 nya jobb, varav slörre delen inom industrin. Redan undervalrörelsen ställde vi socialdemokrater frågan, hur de borgerliga partiernahade tänkt sig att delta skulle gå lill. Svaret blev att med en borgerligregering skulle detta problem lösas automatiskt. Själva tillkomsten av enborgerlig regering skulle skapa en sådan optimism och framtidstro alt investeringarnaautomatiskt skulle öka. Nuvet vi resultatet: en tillbakagång i investeringarna på 30 96. Inte ens innanföretagarna hunnit fö praktiska erfarenheter av den borgerliga regeringenkunde man märka någon psykologiskt gynnsam effekt. Och när de borgerligapartierna sedan förödde på ett inbördes gräl om antaletkärnkraftsaggregai i stället för att la itu med långsiktiga ekonomiskaproblem, reagerade man med oro inte bara bland löntagarna och derasorganisationer utan också bland förelagarna. torde flertalet borgerligtsinnade industriledare ha förlorat alla illusioner om de borgerliga partiernasförmåga att sköta . Finnsdå ingen ljuspunkt på investeringsområdet? Jo, del finns t. o. m. mycketintressanta och konstruktiva alternaliv, om man bara visar en öppenhet ochförmåga lill nytänkande. Det mest positiva som hänt på myckel lång lid i svenskekonomi ärju all lönlagarnas organisationer förklarat sig beredda alt ta ettdirekt ansvar för all ett framlida starkt näringsliv skapas. Hurreagerar borgerligheten infördetta? Uppträdandet valrörelseavslöjade alt man inte hade lärt någonting av historien. De senasle 40 åren ärju fyllda av exempel på alt borgerliga fördomar lagil överhand över förnuftet,framför allt inom högern och , när man ställls inför nya uppgiftersom kampen mol 1930-talels arbetslöshet, den offentliga sektorns utbyggnad,lokaliseringspolitiken och ATP. Det gamla bondeförbundet var ett undantag innanman dragits in i blockpoliliken. Näridén om löntagarfonder kom fram, reagerade borgerligheten äter på instinkt -elt i sammanhanget väl positivi ord - i stället för att ge förnuftet en chans.Så fastnade man i sina egna argument om papperskorgar och öslslatsmodeller. Annarsskulle ju en analys av de stora svenska framgångarna under 1960-talel visa attdessa kom till stånd med hjälp av en kollektiv kapitalbildning inomATP-systemels ram. Problemet är alt vi inte längre får draghjälp denna väg,eftersom ATP-sysiemel är utbyggt. Trots att var en hård motståndarelill ATP har ju ändå under sin lid som industriminister blivit pådet klara med AP-fondernas posiliva roll och föreslår som fondmodell en femteAP-fond. Det är åtminstone elt steg i räll riktning, även om tilltror ATP-syslemel väl myckel. Menden som vill vara renlärig anhängare av borgerliga värderingar och teorierfrågar sig naturligtvis varför vi alls skall ha en kollekliv kapitalbildning.Man önskar i själva verket en tillbakagång till tiden före ATP-sysiemeis införande.Det är inget tvivel om atl dil strävar moderata samlingspartiet ochIndustriförbundet. har i del speciella avseendet varit mycketframgångsrik som ekonomiminister. Kapitalbildningen har i all tysthet fiyttatsöver från samhällel på privata händer. Detta har den borgeriiga regeringenmöjliggjort genom en väldig inkomslöverföring från löntagarkollektivet lillföretagen på ca . Dennaöverflyttning har naturligtvis inle vanliga människor fått någon glädje av.Ägardemokrali enligt högermodell har inte mycket med demokrati att göra. Denleder tvärtom lill en ytteriigare makt- och förmögenhetskon-cenlralion. BakomGösta politik ligger en målmedveten strävan alt driva utvecklingentillbaka, så atl vi åter får ett alltmer borgeriigt . Där skallkapitalbildningen ligga i aktieägarnas händer. Brister del iinvesteringsviljan, vill man höja vinsterna till en sådan nivå atl kapitaletströmmar till. All en väldig förmögenhetsökning hos redan rika uppstår ser maninte som någon nackdel. Au klasskillnaderna åter skulle öka i del svenskasamhällel bryr man sig inte om. Enligtsocialdemokratisk uppfattning medför den av förordade politiken,som ju inte innebär något annat än en gammaldags kapitalism, väldiga risker. Fördet första är del inte säkert att man trots vinstökningarna får totalt sett entillräckligt hög investeringsnivå. Fördet andra finns det inga garantier för all vinsterna kanaliseras till deinvesteringar som behövs för all vi skall fä fart på igen. Här behövs istället, som regeringens egen s. k. Bostongrupp påpekat, mer av samhälleligledning, för atl lösa problemen i näringslivet. Fördet tredje tänker och handlar moderatema som om LO och TCO inle existerade. Fördessa organisationer är del självfallel hell omöjligt atl vara passiva inför envinslökningsekonomi av del slag som här är tänkt. Klimatet på arbetsmarknadenskulle bli myckel kärvt och hårda sirider skulle inte gå att undvika. Hur deltaskulle påverka samhällsekonomin är omöjligt att förutse. Förklarhetens skull vill jag understryka att jag med delta inte uttalat mig mol enresultatförbättring inom de svenska företagen. Vad jag här diskuterat är om mankan förlita sig på mycket kraftigt höjda vinster som lösning påinvesleringsproblemen i samhället. Vistår alltså inför viktiga avgöranden på del ekonomiska områdei. Alla är överensom att del krävs förändringar för all lösa problemen. En del vill gå tillbakatill en mer kapitalistisk produktionsmodell. Andra vill utveckla den svenskamodellen, så atl vi uppnår mer av ekonomisk demokrati. Försocialdemokratin är vägvalet lika självklart som för , fastän vivill fortsätta framåt i stället för snett bakåt ål höger. Socialdemokraternadelar löntagarnas uppfattning att en yllerligare demokratisering av vårtekonomiska liv är både principiellt önskvärd och industriellt nödvändig. Därförbör kollektiva löntagarfonder inrättas. Vi hälsar med tillfredsställelse alllöntagarna är beredda alt medverka till all erforderiigl kapital ställs till förfogandeför näringslivets utbyggnad. Vi finner del helt naturiigt att löntagarna somvillkor för sin medverkan ställer upp krav på moisvarande inflytande över sinaarbetsplatser. 1 motsats lill högerkrafterna upplever vi inte della som ett holmot demokratin utan som en fördjupning och breddning av demokratin. Deprinciper som bör gälla vid uppbyggandet av löntagarfonder har vi angett i vårtkongressbeslut. Men när det gäller de praktiska och tekniska lösningarna ärsocialdemokraterna - liksom löntagarnas organisationer - öppna för fortsattdialog. Vi tror att så viktiga samhällsfrågor vinner på en konstruktiv debatt.Men det förutsätter att och släpper de gammalborgeriigafördomar som de så ohöljt visade upp valrörelse. Väljerdessa båda partier fortsatt konfrontation tillsammans med , ärsocialdemokraterna beredda alt ta strid som vi så har gjort.Det härden nackdelen au reformen, som blev fallet med ATP, kan fördröjas därförall strid tar tid. Jag vill emellertid varna för spekulationer från borgerligthåll om att vi skulle tveka, om strid visar sig nödvändig. Å andra sidantrorjag det finns en växande insikt inom delar av borgerligheten om attlöntagarfonder kommer att införas. Det är bara frågan om när och hur - ochgivetvis om hela borgerligheten skall ställa sig vid sidan, eller om den skallvara med och påverka reformarbetet. BO (): När man passerar en gränspunkt mellan två skeden är det naturiigt bådealt se tillbaka och att rikta blicken framåt. Jag vill begagna delta tillfällelill atl efter två intensiva arbetsår i göra eltsummariskt bokslut och ett försök till en skiss till en trafikpolitiskframtidsvision. Delbörjade för min del med ett ingripande i flygplaisfiåga. För mig var detsjälvklart angeläget - och det är det alltjämt - atl försöka finna en möjlighetalt bevara flygplatsen. Den är på grund av sitt centrala läge en omistligtillgång för och kanske ännu mera för landet i övrigt.Beslutsunderiaget var 1976 bristfälligt och klart otillräckligt föreudefinitivt ställningstagande. Jag är glad för att man genom ettomfattande kompletterande utredningsarbete fick en tidsfrist. Eu nytt läge harnämligen inträtt, när vi nu har ett inrikes folkflyg inom räckhåll. Äntligenhar en progressiv flygprispolitik ersatt den gamla, lika försiktiga somföriegade bokhållarkonservatismen på detta område. En flygplats med så centraltläge som är emellertid nödvändig för atl denna för allmänheten såbetydelsefulla satsning skall lyckas. Sjöfansktisenkrävde i den svenska handelssjöfarlens historia snara ochresoluta statliga åtgärder tor alt åtminstone väsentliga delar av den svenskasjöfartsnäringen skulle kunna överleva. Dessa åtgärder genomfördes genominrättandet av en kreditgarantifond. Nya riktlinjer förvägpoliliken har introducerats. minskalmoiorvägsbyggande, kraftigl ökad beläggning av grusvägnälet och förstärkning avtjälkänsliga glesbygdsvägar. Nya regler för upprättandet av flerårsplaner förvägbyggandet har beslutats. Rätlen all fastställa sådana planer för länsvägarnahar decentraliserats till länsstyrelserna. I Norrbotien blev det full fart påbyggandet av vägen mellan och . Genom del s. k.slålbroprojekiei möjliggjordes lidigareläggning av flera angelägna storbroar. Detunder årtionden aktuella ärendet om upprustning och förvärv hargenomförts. NoraBergslags järnvägs fortsatta bestånd har säkrats. Därigenom kan undvikas atltransporter av miljöfarligt gods överförs från järnväg lill landsväg. Genomreglerna om enhetlig huvudman för den regionala kollektivtrafiken har skapatsfömlsättningar för bättre Irafikutbud inom länen, effektiv samverkan mellanolika irafikmedel med enhetliga taxor och fri övergång.