prot · G209109 · 1978-12-31 00:00:00 — a. konstaterar utredarna alt jordbruketoch trädgårdsnäringen karakteriseras av betydande säsongmässiga variationer isysselsättningen. Det är viktigt all dessa näringars arbels-kraftsförhällandenutreds. Jag vill också erinra om en annan ulredning, som dock inte redovisas ibetänkandet, nämligen industriverkets ulredning om Idelta belänkande förutsäger industriverket en minskning av sysselsättningeninom denna sektor av näringslivet med 6 000 personer fram lill . Vihar emellertid inle funnit anledning alt göra någon särskild markering i ulskotlsbetänkandel.Jag har för min del tagit upp dessa problem i samband med en fråga tilljordbruksministern, varvid jag efteriyst åtgärder för atl öka vår förädling avlivsmedel för bl. a. exportmarknaden. Genom dylika åtgärder torde vi kunna utbildaoch engagera fler människor inom jordbruket och inom livsmedelsproduktionen.All särskilt satsa på utbildning av unga människor skulle vara myckel positivti dessa lider med hög ungdomsarbetslöshet och i sig innebära en god investeringför framtiden. Det behövs fler människor för att förädla livsmedel än för allenbari producera råvaror. Det innebär även etl bättre kapaciteisulnylljande. Enbreddad förädlingsverksamhei innebär dessutom en ökning av avsättningsmöjligheternaför trädgårdsnäringen och också av föratsäiiningarna för odling avspecialgrödor. Till delta kommer en ökad riskspridning och möjligheler allutjämna säsongvariaiionerna. Vårslutsals kan bara bli en: Samhället, staten, måsle på allt sätt initieraåtgärder som förbättrar betingelserna för export av förädlade livsmedel. Del ärangelägel all vi pä alla säu motverkar den negativa ulveckling inom dennasektor av arbeismarknaden som har föruispålls i den nämnda utredningenfrån industriverket. Del finns därför anledning för regeringen alt uppmärksammadelta förhållande. Slutligenvill vi ta avstånd frän de ambitioner som bl. a. socialdemokraterna för lilltorgs om skärpningar av främjandelagstiftningen. Vad vi behöver är intetvångsingripanden mot arbetsgivarna eller motsvarande, ulan ökadestimulansåtgärder till förmän för arbetsplacering av handikappade personer. Jagvill i dessa hänseenden hänvisa till våra reservationer som fogats lillutskotlels belänkande om åtgärder för de arbetshandikappade. Frågan behandladesi denna kammare för sedan. Föratsäiiningarnaför att bereda arbete ät alla måste baseras på ett konkurrenskraftigtnäringsliv. Framtiden ligger i en polilik som satsar på all med generella medelstärka alla våra förelag. Erfarenheterna borde ha lärt oss alt det störstahotel mol vår sysselsättning och vår välfärd aren missriktad näringspolitik ochen felaktig ekonomisk polilik. Jag ber atl med del anförda fä yrka bifall lill samtliga moderatareservationer som fogats till del betänkande som vi nu behandlar. I motion 557 har socialdemokraterna frän krävt altsamrådsgmpper för arbetsmarknadsfrågor inom skogsbrakel skall inrättas i länen. Utskottethar i en positiv skrivning sagt alt sådana grupper skall kunna inrättas päinitiativ av arbetsmarknadsverket, i första hand av länsarbetsnämnderna. Bakgrunden till motionen är ett allt slörre behovav samordning och planering av arbetsmarknadsfrågorna pä skogsbrukets område. Motsvarandeorgan inom jordbruks-och trädgårdsnäringen ärobligaloriskl och har en centraltfastlagd instruktion. Instruktionen ålägger lanlbruksdele-galionerna all hällaminsl fyra sammanträden per är. Inrättandet av dessa samrädsorgan motiveras medde stora säsongvariationerna i dessa näringar. Vikommer alt behandla en skogspolitisk proposition här i riksdagen.Insatserna föråterväxiätgärderoch annan skogsvård kommerall få ökad prioritet.Dessa frågor är viktiga från arbetsmarknadssynpunkl, både för en ökad ochjämnare sysselsättning i skogsbruket och för all trygga råvarutillgången förskogsindustrin. Med den målsättningen, och om vi skall komma ifrån en stor ökningav användningen av kemiska bekämpningsmedel av olika slag i skogsbraket, måslevi öka de insatserna. Detta gäller framför allt bekämpningen avlövsly. Dessutom är skogsodlingen, produklion och utsättning av plantor,slyröjning och gallring i stora delar av värt land utpräglade säsongarbeten. Vimenar därför atl en skogsbruksdelegation kan motiveras lika starkt som denuvarande lantbruksdelegalio-nerna. Dessaarbeten är dessutom väl lämpade lill beredskapsarbeten, men de kräver då ganskaomfattande organisatoriska insatser. Del gäller anskaffning av objekt,instruktion och utbildning, förläggning och transporter. Med nuvarande högaungdomsarbetslöshet bör dessa insatser emellertid ges företräde, och ansvaretför delta kommer att falla pä länsarbetsnämnderna. Och för all lösaarbetsuppgifter av den här arten behövs samordning mellan fackligaorganisaiioner, markägarintressen och övriga delar av skogsnäringen samtberörda myndigheter. Denförsöksverksamhet med informella samrädsgrupper som har gjorts visar altarbetsuppgifter icke saknas. Rätt använda är samrådsorgan av denna lyp enpådrivande faktor när det gäller atl lösa speciella arbetsmarknadsproblem. Menför atl arbetet skall kunna bedrivas intensivt och uthålligt bör det finnasfastlagd instruktion och organisation. Vimotionärer föratsätter nu atl regeringen i anledning av dagens riksdagsbeslutskall ge klartecken för inrättande av skogsbruksdelegalioner i de län där behovav sådana finns. (apk): Vårt samhällssystem kan aldrig uppnå målsättningen arbete åt alla.Inget kapitalistiskt samhälle kan uppnå den målsättningen. Dearbelsmarknadspolitiska åtgärder som vidtogs i värt land under 1950-lalel och ibörjan av 1960-lalei byggde pä den felaktiga uppfattningen att arbetslöshetenvar ett problem som berodde pä att arbetskraften geografiskt ochutbildningsmässigt inte överensstämde med de arbeten som fanns. Arbetsmarknadsutbildningenfick tre huvudsakliga syften - all omskola människorna till yrken där del finnsarbete, att fly människor från orter och län med arbetslöshet lill regionerdär monopolen behöver arbetskraft och all förhindraall den öppna arbetslösheten steg till för höga siffror. Äni dag finns det de som tror au arbetslöshet är ett informations-, utbildnings-eller omflyttningsproblem. Men de som tror så har ju blivit färre. Inleens den mest inbitne manchesterliberal eller den mest hoppfulle förespråkareför vårl lands avancerade arbeismarknadspolitik kan längre blunda för delfakium all arbeislöshei aren egenskap hos det kapitalistiska systemet. Och detär det systemet som oinskränkt härskar i . BengtFageriund sade att vi vill ha en annan blandning. Ja,vi har ju nu en biandekonomi som är ungefär som den kanariefågelspasiej som lärha sålts av en slaktare i . När han tillfrågades om proportionerna sadehan: Fifiy-fifiy, en häst på en kanariefågel. Sådana ärju också proportionernai den svenska biandekonomin med dess ca 5 96 statsföretag. Vill socialdemokratin ändra pä de proportionerna, så må det hälsas medtillfredsställelse, för del är verkligen hög lid. Nej, del finns ingetkapitalistiskt system utan arbetslöshet. Detsom nu oroaräven de mest inbitna förespråkarna förden kapitalistiskamarknadshushållningen är det obestridliga faktum all arbetslösheten i dekapitalistiska länderna inte bara har stigit lill nivåer som vi inte upplevtsedan 1930-lalels milt utan alt den i stort sett har samma höga nivåer även dåkonjunkturerna förbättras. Arbetslösheten har alltså blivit etl permanentproblem. 18 miljoner människor i de utvecklade kapitalistiska länderna ochminst 100 miljoner i den kapitalistiska världen i övrigi förvägras denmänskliga rättigheten atl ha etl arbete. Ingen, inle ens kapitalismens egnaekonomer, tror alt dessa arbetslöshetssiffror kommerall minska avsevärt denärmasie åren. Mankan ha förståelse för alt de som tror att arbetslösheten är ett utbildnings-eller omflyttningsproblem nu börjar vackla i tron. Den ökning av arbetslöshetensom skell i de utvecklade kapitalistiska länderna har ju nu sin motsvarighetockså i värt land. Hososs har den måhända inle kunnai avläsas i lika hastiga ökningar i den öppnaarbetslösheten som i vissa andra länder, men del beror pä att de vittomfattandearbetsmarknadspolitiska åtgärderna sugit upp en del av den ulslagning urproduktionslivet som har skett. var 180 000 personersysselsatta i arbetsmarknadsutbildning, skyddad och halvskyddad sysselsättningoch beredskapsarbeten. Antalet personer i arbetsmarknadsutbildningen har ökati jämn takt från 6 1960 lill 61 000 i febraari 1979. Jagkommer här in pä en grapp som mycket litet har berörts i denna debatt, nämligenden stora skara som går i olika typer av omskolning. Det som skett harinneburit att AMU delvis har ändrat karaktär. Den snabba ökningstakten harförsämrat utbildningsnivån, cenlren har fyllts till bristningsgränsen ochsaxning av undervisning på grund av för små undervisningslokaler har förekommiti betydande utsträckning pä senare lid. Målsättningen att omskolamänniskor föratt pä det sättet komma till rälla medarbetslöshetens problem har, av flera orsaker, blivit en chimär. Dels harkurserna varit för korta, dels har utslagningen från dessa ökat, och dels hardel inle heller funnits jobb för dem som omskolats. Deuagäller i all synnerhet de 23 000 ungdomar som har omskolals. Mänga, alltförmånga, har tvingats konstatera all arbetslösheten inte är någotutbildningsproblem. Pudelnskärna är att det helt enkelt inle finns jobb för en stor del av dem som harlärt sig ett nytt yrke via arbetsmarknadsutbildningen. AMU har i ökadutsträckning förvandlats frän en meningsfull utbildningsinstitution till enförvaringsplats för arbetslösa. Åtgärderför atl förbättra utbildningen och AMU-arbetarnas situation är nödvändiga, mende är inte tillräckliga. Därutöver krävs åtgärder mot de slora monopolen, sombehärskar vår ekonomi och som genom sin politil. framkallar arbetslösheten, mendet faller naturiigtvis utanför ramen för det betänkande som behandlas. Detför vi anledning all diskutera i andra sammanhang. 1motion nr 1666 yrkar vi all grundbidraget skall höjas lill . per dag ochstimulansbidraget lill . Vi vet all bidragen har spelat en viktigroll för AMU-eleverna. låg bidragen endast något mer än100 kr. under genomsnittslönen fören industriarbetare. Men därefter har klyftanökat myckel raskt, och 1971/72 var skillnaden . Underlågkonjunktuen 1972/73 ökade antalet AMU-elever markant och också missnöjet medde låga bidragen. AMU-eleverna kom fram till slutsatsen att de själva måste gätill kamp. Fr. o. m. 1972 fick missnöjet ett organiserat ultryck. AMU-elevernabörjade ta strid om sina intressen, och den helt avgörande frågan var dä delåga bidragen. Imaj 1974 sittstrejkade 30 000 AMU-elever för alt ge eftertryck ålkravet på . uppnåddes en viktigframgång då bidraget i ett svep höjdes frän . Senarehar ytteriigare en höjning skell. Dessutom får AMU-elever numera en tia extraom dagen i stimulansbidrag. AMU-elevernasaktivitet har utgått från alt de måste få en reallön som det går att leva på.Deskall inte behöva betala för den arbetslöshet som de inte rår för genom sänktstandard, skuldsättning och andra ekonomiska svårigheter. Vi anser också attbidragen måste standardsäkras. Det är inte rimligt att de politiskakonjunkturerna skall bestämma om och när bidragen skall höjas. Ensådan siandardsäkring skulle enligt AMU-elevernas uppfattning inte kopplas tillprisutvecklingen ulan till löneutvecklingen inom industrin. I samband med decentrala avtalsuppgörelserna borde också AMU-elevernas bidrag korrigeras. Vi iarbetarpartiet kommunisterna delar denna uppfattning. AllaAMU-elever får inte ens grundbidraget på . per dag om de är under 20 år.Del handlar om ganska många, som får ersäuning enligt KAS -kontantarbetsmarknadsstöd - med 65 -I- 10, dvs. per dag i stället för 150. Vi tycker att della är enuppenbar orättvisa som måsle bort. Vi har därför i 6 protokoll 1978/79:109 vårmotion krävt att grundbidrag skall utgå med samma belopp lill samtligaAMU-elever oavsett ålder, atl utbildningsbidragen skall standardsäkras ochfölja löneutvecklingen inom industrin, atl grundbidragel skall höjas från 140till 155 och stimulansbidraget från 10 lill . Närdet gäller bidragshöjningen för AMU-eleverna har del i tidigare anförandensagts att kraven inte är nog högt ställda. Jag avslöjar väl ingen störrehemlighet, om jag säger atl huvudkraven i vår motion utarbetades avAMU-elevernas egen organisation. Därefter har de haft sin kongress och justeratupp kraven. Men detta är det enda konkrela yrkande som föreligger. Del bör manalltså stödja. Kommer det senare krav på ytteriigare höjningar, är visjälvfallet beredda all stödja dem i enlighet med AMU-elevernas önskemål. Ungefår30 96 av eleverna i arbetsmarknadsutbildning är invandrare. En stor del av demgår på svenskundervisning . 80 96 sluiar efler denna utbildning.Deras möjligheter atl få behälla ett jobb på den svenska arbetsmarknaden ärinte stora. Möjligheterna att lära sig det svenska språket pä sä kan tillgodogöra sig fortsatt grundutbildning är heller inte slora. Man kani detta sammanhang fråga: Hur många av kammarens ledamöter tror sig om allkunna hjälpligt lära sig turkiska eller finska ? Vimenar all undervisningen måsle ökas , en lidrymd som vi harkommit fram till efler kontakter med AMU-elevernas organisation och medinvandrare. Dessutomär det nödvändigt att invandrare ges möjlighel till yrkesutbildning på sittmodersmål. Iutskottet har man i detta sammanhang pekat på de praktiska svårigheterna medmånga olika språk. Det är sant att många olika språk är aktuella. Del vållarproblem i daghem, i och i gymnasiet. Alltdetta måste lösas på etl godtagbart sätt också inom arbetsmarknadsutbildningensramar. Resultatet av atl inte gå in för utbildning pä invandrares modersmål ärbara alt de inte kan tillgodogöra sig den utbildning som vi kostar pä dem. Delproblemet måste lösas med lärare i olika språk. Vårakrav är i detta fall sammanfattningsvis: 24 veckors svenskundervisning påAMU-centren, möjlighet för invandrare alt utbilda sig på modersmålet saml allyrkesvägledningen förbättras och förmedlas pä resp. invandrarspräk. Delär krav som är fullt möjliga all genomföra genom en bestämd målinriktning, somavsevärt skulle förbättra invandrarnas utsatta position. Totaltmåste situationen för alla de lusenden som går i arbetsmarknadsutbildningen,svenskfödda såväl som invandrare, förbättras. De är alla offer för en politik sominte kan garantera rätten till arbete, och det gör oss alla i den här kammarenmoraliskt skyldiga atl göra allt för all förbättra deras situation. Jag yrkar bifall lill motionerna 1666 och 2148. Jagvill, innan jag lämnar denna talarstol, göra några reflexioner i anslutningtill anförande tidigare här . allvända sig mot vad han med rälla menade vara reaktionära tankegångar. Men säsmåningom blev han själv mer och mer reaktionär. Han är alltså fången i denfilosofi som innebär atl arbetskraften skall vara kapitalets lekboll, att denskall flytta som del passar de kapiialägande. Jag vill säga lill hertWennerfors all del är verkligen reaktionärt. Det är den reaktionära politikensom sä hårt har drabbat bygder och människor i värt land och somfortfarande är vägledande. Nuhar ju manövreringsutrymmet för den politiken krympt en smula pä grund av denkris som vi har. Närjag åker landet runt träffar jag ofta människor som under lidigare är lovadesguld och gröna skogar, bara de var så goda att flytta på sig till de områdendär kapitaleljust dä behövde arbetskraft. träffar jag många av dem som harflyttat från , , osv. som arbetslösa iEskilstuna, och i andra områden i landet. Arbetslösheten känns juinte bättre för dem därför atl de är drabbade där än om de skulle gå arbetslösahemma i eller varifrån det kan vara som de kommer. AlfWennerfors ägnade en stor del av sitt anförande åt reaktionär propaganda för aufolkförflyttningarna skall sättas i högsätet och avfolkningspolitikenunderiättas. Men förslår inte - eller och deborgeriiga i övrigi -all del inle löser några problem i det här landet ellerskapar några nya jobb? Möjligen skapar det en smula jobb för ett anlalflyttfirmor, men problemet ärju atl det finns för få arbetstillfållen och attvi i realiteten har långl över en halv miljon arbetslösa människor. Inte löserman del problemet genom alt propagera för alt folk skall flytta. Det är iverklig mening en reaktionär filosofi. Den är dessutom prövad, och den harsannerligen inle löst arbetslöshetens problem i del här landet. I arbetsmarknadsutskotlets betänkande nr 21 behandlas några motionerdär jag tillsammans med andra ledamöter av kammaren tagit upp ett antal angelägnasysselsättningsfrågor. Vissa motioner har utskottet behandlat välvilligt, ochskrivningarna innebär klariägganden eller ultryck för all motionernas yrkandenbör uppmärksammas av resp. myndigheter eller andra organ. 1 andra falltyckerjag nog att utskottet inte tillräckligt har tillgodosett önskemålen imotionerna. Jag inser dock att del nu inte är möjligl alt vinna gehör förändringsförslag lill utskottets betänkande, varför jag inle kommer att ställanågra särskilda yrkanden i anledning av motionerna. Enmotion tar upp de ökade svårigheterna atl få krav och önskemål frånarbetsgivare resp. arbetstagare att sammanfalla. Det förekommer allt oftare altexpansiva företag på en ort söker arbetskraft men inte kan få sådan itillräcklig omfattning trots att ett stort antal människor kan vararegistrerade som arbeissökande pä orten. Vi hörde ett exempel pä detta inyheterna , där ett textilföretag i behövde anställa 25 å 30personer. Det fanns ungefär 500 anmälda arbetslösa i den branschen där nere,men man kunde ändå inte lösa problemet. Det är i hög grad otillfredsställandeför båda parter meden sådan utveckling. Del är slöseri med resurserna, och företagens ulvecklingoch expansion kan hämmas lill nackdel för sysselsättningen i slorl, om inle dehär problemen kan lösas. Det är en mängd frågor som kan tillmätas betydelse,men jag skall inte la upp dem här; några har nämnts i motionen. Utifrån dekontakter jag har med näringslivet finner jag del myckel angeläget alt åtgärdervidtas för all ungdom och arbetsmarknad skall passa bättre till varandra. Ulskollelhar, såvitt jag kunnai finna, inte yttrat sig över denna motion i sitt betänkande,ulan den är endast refererad. Den har behandlats tillsammans med en annanmotion från , som tar upp behovet av ökad röriighet päarbeismarknaden. Jag har med min motion inle avsell att lösningen enbart liggeri ökad röriighet, utan fastmer att finna vägar för att arbetskraften ocharbetsmarknaden skall bättre anpassas till varandra ulan en ökad omflyttning. Delhar dock kommit lill min kännedom att uppmärksammat deproblem som tagils upp i motionen. I början av delta år har tillsatts enarbetsgrupp med uppgift all bl. a. överväga möjligheterna till en effektivareplatsförmedlingsverksamhet i syfte atl förbättra förmedlings-resultatet försåväl arbetstagare som arbetsgivare. Jag vill säga att stora förhoppningar ställspå denna arbetsgrupp, och jag vill hoppas atl den kan komma fram lill verkligaresultat. En annan av våra motioner tar upp ett yrkande om att lagenom anställningsfrämjande ålgärder, dens. k. Åmanlagen, skall ändras 15 § så, att del skall bli möjligl att anställaungdomar på prov . Vi är medvetna om att enutredning arbetar med dessa frågor. Men vi tycker att det inte skulle varasvårt all redan nu genomföra den begränsade ändring vi föreslår. Del ärju etlkänt förhållande att den naturliga inskolning i arbetslivet och den kännedom omarbetslivels villkor som elt provanställningsförfarande innebär har motverkatsav lagstiftningen. Del har försvårat för ungdomar atl få ett jobb, och jaganser all man med hänsyn till den höga arbetslösheten bland ungdom borde hagenomfört denna förändring utan all avvakta utredningen. har utskottet intevelat gä den vägen, och dä får motionen och miu inlägg här ses som enpåstötning på utredningen alt komma fram med godtagbara förslag. Ungdomssysselsäitningentas även upp i en annan av våra moiioner, nr 1558. Det har ju visat sig attberedskapsarbeten för ungdom med 75 96 statsbidrag har blivit en bra utnyttjadoch allmänt omtyckt form för all ge ungdom sysselsättning. Beredskapsarbetenahar givit ungdomarna en bra kontakt med arbetslivet. Särskilt i de privataföretagen har verksamheien slagit väl ul i det all över hälften kunnai fåfortsatt anställning efter beredskapsperioden. 1moiionen har vi tagit upp en rad detaljer. Dels vill vi att åldersgränsen skallhöjas, så alt även ungdomar mellan skall kunna tas emot också ienskilda företag i likhet med vad som gäller for beredskapsarbeten ikommunerna. Jag förslår inte varför det skall vara denna skillnad. Behovet avsysselsättning är ju mycket stort även i åldrarna . arbetsmarknadsstatistiken.Det kan t. ex. vara svårt för ungdomar som återkommer från sin förstamilitärtjänst atl komma in på arbetsmarknaden. Ulskollelvill inte gå oss motionärer till mötes men hänvisar lill all det efter särskildprövning finns möjlighet även för den äldre gruppen all kunna fåberedskapsarbeie. Jag lycker det skulle genomföras en ändring här, så altgränsen gäller generellt. Risken för att del skulle bli svårare för deyngre grupperna att få dylika arbeten vid en ändring enligt motionen harframhållits i den allmänna debatten. Jag menar all antalet beredskapsarbetenskulle komma att öka genom den här förändringen. Det skulle bli ökadefterfrågan frän företagen, och ändringen skulle inte vara negativ för de yngregrupperna. Vihar också föreslagit att småföretagens och jordbrukets organisationer -vitänker här närmast på LRF och SHIO-Familjeförelagen -skulle engageras i arbetetför att förmå företagen alt la emot fier ungdomar lill beredskapsarbeie ellerannan anställning. Vi har den bestämda uppfattningen all om man kan skapa ökadeoch förbättrade kontakter mellan arbetsförmedlingarna och företagen, så har manmycket att vinna. slyrks på ett effektivt sätt av de försök meduppsökande verksamhet som arbetsförmedlingarna i vissa län har genomfört densenasie liden. Överallt har man kunnai notera ökad anställning av ungdom efterdessa besök. Man har hos förelagen fått bältre förståelse förarbetsförmedlingarnas uppgifter och arbetssituation, och kontakterna harbetraktats som investeringar för bättre framlida samarbete, effektivarearbetsförmedling och fler anställningar. Vitror därför all om man kan engagera företagens organisaiioner, så vinner manmöjlighel lill förbättrade resultat pä ett billigt och bra sätt. Trepartiregeringendiskuterade dylika lösningar , men tankarna hann aldrig kommalill genomförande. Jag beklagar att regeringen nu inte velat lägga fram förslagi denna riktning och att inle heller utskottet funnit intresse av alt la uppfrågan på allvar. Tematför de motioner somjag nu talat för har varit atl öka sysselsättningen förframför allt ungdomen genom atl bättre möta företagen och öka samarbelel, auengagera företagen och deras egna organisaiioner i samverkan för alt lösaproblemen. Jag tror alt den vägen inte är utnyttjad till fullo. Det skulle gegoda resultat, om man gjorde ökade insatser här. Jag vill ultala förhoppningenall allt fler skall inse behovet av ökad kontakt mellan företagenoch förmedlingsverksamheten och atl delta skall leda lill ålgärder i denriktning motionerna lar upp. Tillsist vill jag endast omnämna all de motioner vi väckt med önskemål om altberedskapsarbeten i ökad utsträckning skall komma lill användning isysselsättningsskapande syfte inom jord- och skogsbruket har utskottet intemotsatt sig. Det finns inom delta område stora möjligheter lill meningsfylldaarbetsuppgifter som inle utnyttjats ordentligt. Del är i regelproduktiva arbeten som innebär bältre ekonomi såväl för jord- som förskogsnäringen pä , liksom en bättre ekonomi för landet och enförbättrad beredskap. Jag finner del myckel angelägel att de regionalamyndigheterna prövar en merpositiv inställning till denna form av beredskapsarbeten i forlsällningen. Jag vill yrka bifall lill reservationer lill belänkandet och iövrigi lill utskottets förslag. Överläggningenvar härmed slutad.