prot · G209147 · 1978-12-31 00:00:00 — Axel sade att del var ett tyckande i socialutskottet attspecialbidragen behövs för all stimulera kommunerna att göra de nödvändigainsatserna på vårdområdet. Det var väl en litet slarvig beskrivning avbakgrunden till ärendet. ansåg all dessa bidrag behövdes. Dess åsikt grundades på ettnoggrant utredningsarbete. hade samma uppfattning-att de härbidragen behövs och inte kan undvaras, Alla remissinstanser har också haft denuppfattningen. Men de som har tyckt är socialministern och budgetministern,och några till i finansutskottet. Det är ni som har tyckttill, försökte beskriva skillnaderna i våra kommunalpolitikers vilja allta ansvar för sina medborgares välfärd. När del gäller investeringar ikommunerna skulle vi inte kunna lila på kommunalmännens vilja och förmåga attla ansvar, men detskiille vi kunna göra närdet gäller driftutgifter. Är detdenna djuppsykologiska tolkning av den kommunalpolitiska moralen som liggerbakom Axel ställningstagande? I så fall är Jag litet paff AXELKRISTIANSSON (c) kort genmäle: Tyckande eller inle - fäst er inte alltför mycket vid ordvalet,! Socialutskottetsäger faktiskt i sitt yttrande att del ankommer på finansutskottel att göraden ekonomiska bedömningen. Också KEU har sagt delta. Men ärfullt medveten om alt beträffande KBT har oppositionen gått längre än vad KEUhade föreslagit. Således är den totala summan väl inläckt för kommunernasvidkommande. Jag kan inte finna annat än atl det föreligger enskillnad mellan å ena sidan investeringsbidrag och å andra sidan driftbidrag.Investeringsbidrag kan inte alla kommuner fö på en gång - några måste vänta ominte marknaden skall bli överhettad. Driftbidragen däremot ges år med ungefärsamma belopp och kan fördelas jämnt mellan kommunerna. (vpk): I propositionen 95 om den kommunala ekonomin fastslår budget- ochekonomiministern: "Kommuner och landstingskommuner svararför vikliga delar av samhällets verksamhet. De har fött en allt störrebetydelse i samhällsekonomin samt för människors välfärd och trygghet. De kanockså väntas fö en fortsalt central roll i välfardsutvecklingen," Dessakonstateranden borde logiskt ha lett fram till atl därför bör också kommuneroch landsting fö ökade resurser för atl klara de vikliga delarna av samhälletsverksamhet. Men behöver inte många rader om det begränsade utrymmeti samhällsekonomin och behovet av åtstramning innan han slår fast: "Ipropositionen görs en genomgång av de medel som står lill buds för atl dämpaden kommunala utgiftsexpansionen," Dettalas om uppföljning av överenskommelser mellan stat och kommun och "ominte de frivilliga överenskommelserna leder till ökat resultat kommer del attbli nödvändigt att överväga även andra åtgärder, varvid lagstiftning om enbegränsning av det kommunala skatteuttaget kan fö förnyad aktualitet". Dettaär i koncentrat den linje regeringen för mot kommuneroch landsting, lord hyllarman kommuneroch landsting förden viktiga roll de fullgör. Men om dessa viktigauppgifter kräver mer resurser än vad regeringen anser befogat, då är man bereddatt tillgripa ett skatietak och andra lagstiftningsåtgärder. Delär åtgärder som riktar sig mot viktiga delar av samhällets verksamhetregeringen förespråkar. Del är inte nödvändiga åtgärder mot de stigandekommunalskatterna som föreslås. är följsamt och brer på litetextra. Utskottet talar om "angelägna verksamheter, där det också iframtiden finns behov av utbyggnad" och pekar särskilt på "denkommunala verksamhet som kommer de svagaste och mest utsatta grupperna isamhället till del". ha understrukit den kommunala verksamhetensbetydelse för medborgarna landar man dock pä behovet av begränsningar och sertydligen något som liknar reformslopp vara vägen till begränsning av denkommunala konsumlionstillväxten. Destigande kommunalskatterna kan dock inte angripas med en politik som innebärförsämrad social service för medborgarna. Det kan endast ske genom att denkommunala sektorn för de nödvändiga ekonomiska resurserna. Kommunalskatternahar fördubblats och tredubblats , Den genomsnittliga utdebiteringenuppgår nu lill . Del betyder väsentligt , i många kommuner.Snart nog tar kommunalskatten en tredjedel av varie intjänad hundralapp. Dendrabbar också orättvist och är mest kännbar för låginkomsttagarna. Åtgärder föratt stoppa kommunalskattehöjningarna och sänka kommunalskatterna behövs. Dettakan dock endast ske genom alt kommunerna tillförs resurser, bl, a, i form avhöjda statsbidrag. De stigande kommunalskatterna kan inte angripas med metodersom innebär försämrad social service. Detta drabbar de svagaste och mestutsatta grupperna i samhället. Regeringensöker framställa sin politik som generös mot kommuner och landsting. Man harföljt kommunalekonomiska utredningens förslag på väsentliga punkter, heter det.Man glömmer då att tala om att denna utredning styrdes av direktiv som präglades av uppfattningen om en Den kommunala ekonomin m. m. Den kommunala ekonomin m. m. nödvändig åtstramning påden kommunala sektorn. Den utredningen anvisade inte vägar för hur kommunernaskulle kunna fylla sina serviceuppgifter utan kraftiga skattehöjningar. BjörnMolins, i djup statsmannaton framförda, beskrivning av den kommunalaexpansionen och den statliga överföringen till kommunerna blir fögameningsfylld avskild från sitt sammanhang. Expansionen måste ses i förhållandetill vilka uppgifter kommuner och landsting ålagts atl klara. Den statligaöverföringen ligger inte över utan under vad som borde följa av statliga beslutoch ålägganden förden kommunala sektorn. Kostnadsövervältringen har pägättmycket . Det finns också en överföring från kommunerna lill staten som mantalar alltför litet om. Denkommunala sektorns expansion måste ses mot bakgrund av de nya uppgifter somlagts på kommuneroch landsting. Vid remissbehandlingen av kommunalekonomiskautredningens förslag påtalades del faktum att de behov och mål som ligger bakomden kommunala utgiflsexpansionen otillräckligt analyserats. Likaså är delmissvisande att ställa service i motsatsförhållande till privatkonsumtion, eftersom den kommunala servicen för stora grupper utgör ettviktigt inslag i den privata levnadsstandarden. Den bristande analysen präglarockså propositionen, liksom finansutskottets betänkande. Ålstramningspolitikenskonsekvenser för social service, för sysselsättning och för andra viktigaområden förbigås pä ett skrämmande sätt. Den kritik som vänsterpartietkommunisterna reservationsvis utvecklade mot kommunalekonomiska utredningensförslag har giltighet i fråga om propositionen och finansutskottetsbetänkande. Vi har rest en rad krav som skulle underlätta denekonomiska situationen för kommuner och landsting. Det gäller ökade statsbidraglill vissa verksamheter osv. Vi har också aktualiserat ett helt nyttskattesystem med en enhetlig, progressiv skatt för att finansiera statens ochkommunernas utgifter för samhällsservicen. betänkande behandlas vpk-motioner som berör ökadstatsbidragsgivning till kommuner och landsting för att motverkakommunalskatlehöjningar, ett särskilt statsbidrag på tillkommuner och landsting att i första hand användas för utbyggnad avbarnomsorgen och för alt bekämpa ungdomsarbetslösheten, statliga bidrag somgaranterar invånarna i alla kommuner en socialt och kulturellt likvärdigstandard, det statliga grundbidraget lill de kommunala bostadstilläggen, denavdragsfria sidoinkomsten för pensionärerna, statsbidragen för skolverksamheten,bostadsstödet till bl. a. barnfamiljerna m. m. Dengenomgående linjen i motionerna är att kommunerna skall tillförsäkras denödvändiga resurserna föratt upprätthålla och utbygga servicen utan att behövatillgripa skattehöjningar. Vpk-molionerna har en helt annan inriktning än densom kännetecknarregeringensförslag. Jag vill, herr talman, yrka bifall tillsamtliga i delta betänkande behandlade vpk-motioner. Trotsatl finansutskottet är mycket följsamt mot regeringens förslag vill moderaternagå längre. De moderata reservanterna villl försämra skatteutjäm-ningsbidraget.De vill ha bestraffningar mot kommuner som inte kan klara ekonominutan skattehöjningar osv. Dessa propåer måste avvisas. Särskilduppmärksamhet har en delfråga rörande statsbidragen fött. Det gäller förslagetatt statsbidragen till alkoholpolikliniker och vårdcentraler förnarkotikamissbrukare skall upphöra fr, o, m, 1980, Mot socialutskottetsyttrande, som går ut på att bidragen bör finnas kvar, har finansutskottetsmajoritet ställt upp på regeringens förslag. Detta är anmärkningsvärt.Finansutskottet säger sig inte ha funnit några besparingsmöjligheter på andraområden för att kunna ha bidraget kvar. Risken är väl att man också i berördakommuner kommer atl fö svårt att finna besparingsmöjligheter som kompenserarbortfallet av statsbidragen. Då är risken stor atl det är Just den härverksamheten som kommer i kläm. Det blir de utslagna som drabbas. Dessvärre är del inte enbart indragningen av statsbidragen till alkoholpoliklinikeroch vårdcentraler för narkotikamissbrukare som för negativa verkningar.Likartade effekter kan befaras på flera andra områden. Närkommunalekonomiska utredningen framlade sitt betänkande Översyn av despeciella statsbidragen till kommunerna anförde jag på vpk:s vägnar i enreservation kritik mot indragningen av statsbidrag. Jag hävdade all även om manförutsätter att berörda statsbidrag som regel överförs tillskatteut-jämningssyslemet kan indragningen av vissa statsbidrag bli kännbaraför enskilda kommuner. Ett statsbidrag som totalt sett har liten betydelse förkommunernas ekonomi kan vara av stor betydelse fören enskild kommun medspeciell struktur, I skatteutjämningssystemel torde däremot beloppet i frågabli av ringa betydelse, påpekades i reservationen. Nuvisar sig effekterna av denna nit alt dra in vissa statsbidrag. Förutom föralkohol- och narkotikavården kan exempelvis åtgärden bli kännbar i kommuner medmånga invandrare. Särskild risk finns också att zigenarna kommeri kläm. Berördakommuners kostnader har ökat och kommeratt öka, om man skall leva upp tillmålsättningarna bl, a, i fråga om undervisningen. drar man in eU statsbidragutan att statsmakternas mål i övrigt uppnåus. Man äventyrar pågåendeverksamhet, och redan nu stora svårigheter blir ännu större. Olikheterna ärstora mellan kommunerna när det gäller kostnader av detta slag. Därför börockså särskilda statsbidrag finnas kvar. Indragningsivern kommer att drabbagrupper som behöver särskilt stöd. Detta är oacceptabelt. Listani övrigt över indragna statsbidrag kan starkt ifrågasättas. Den omfattarferievistelse för barn, bidrag till familjerådgivning, statsbidrag tillomsorger om psykiskt utvecklingsstörda m, m. Man måste hålla iminnet att denna indragning av bidrag sker med en åtstramning iövrigt mot kommunerna. Regeringenser en statlig åtstramning mot kommunerna som en lösning på den kommunalekonomiskasituationen, men blundar för de sociala konsekvenserna av alt den kommunalasektorn inte för erforderliga resurser. Regeringen hävdar atl det finnsförutsättningar för en omprövning av redan befintlig verksamhet i kommunerna,men kan inte vara okunnig om att bakåtsträvande krafter, som vill försämra denkommunala servicen och öka avgiftsfinansieringen, driver denna linje.Regeringen anför att avgifterna är Denkommunala ekonomin m. m. Denkommunala ekonomin m. m. "ettmedel som kan dämpa efterfrågan på kommunala tjänster", men förtiger attdelta främst drabbar dem som bäst behöver tjänsterna. Regeringenframställer förslagen i fråga om skalteutjämningen som ett resurstillskott sommöjliggör skattesänkningar men vet alt insatserna är helt otillräckliga. Densmiter också undan de stora skillnaderna mellan kommunerna genom alt hänvisatill den inomregionala skatteutjämningen, där staten inte medverkar. Regeringenuppskjuter ännu den rimliga reformen att inräkna vissa skattepliktigaförmåner i det kommunala skatteunderlaget. Den förutsätter atteftersläpningarna i utbetalningen av kommunalskattemedel skall bestå. Mot ger vissa bidrag lill de kommunala bostadstilläggen för pensionärernasänker man statsbidragen till de statskommunala bostadstilläggen: man ger medden ena handen och tar tillbaka med den andra. Statsbidrag avvecklas trots attdetta drabbar utslagna och invandrare. Dettaär innebörden i regeringens förslag om den kommunala ekonomin. Bakom dessaförslag sluter finansutskottets borgeriiga majoritet upp, och villgå ännu längre i hotet om lagstiftning mot kommunerna. Åtgärder som möjliggör en sänkninglav kommunalskatterna och en fortsattutbyggnad av nödvändig social service avvisas av finansutskottet. Kommunerochlandsting för nöja sig med vackra ord om alt de svarar för viktiga delar avsamhällets verksamhet och att de kan väntas fö en fortsatt central roll ivälfardsutvecklingen. Några resurser för att fullgöra sina uppgifter kan dockinte kommuner och landsting vänta från borgeriiga partier, i eller utanförregeringen. (apk): Vad finansutskottet här har presenterat är en språklig sammanfogning avbudgetministerns proposition 95 och kommunalekonomiska utredningen. Dettaserveras garnerat med några egna plattityder. Exempel på sådana ärpåståendena att den kommunala självstyrelsen utgör en av grundvalarna för detsvenska styrelseskicket och alt kommunerna och landstingskommunerna numera harresurser att i större utsträckning än tidigare handha de uppgifter somanförtrotts dem. Denlovprisade kommunala självstyrelsen är av formell karaktär. Kommunalpolitikenbestår lill övervägande del av att verkställa vad lagstiftningen åläggerkommunerna och fördela en given mängd pengar på olika utgiftsposter.Lagstiftningen hindrar kommunerna från alt skapa ekonomiska resurser på andravägar än genom att höja den regressiva proportionella kommunalskatten ellergenom avgiftshöjningar. Den senare utvägen är den av borgerliga politiker mestomhuldade metoden. Inflationoch arbetslöshet med åtföljande minskade skatteinkomster och ökade socialautgifter har försatt många kommuner i tvångssituationer. Även kommuner medarbetarmajoritet har tvingatS' tillgripa nedskärningar på Den kommunala ekonomin tn. sociala och kulturellaområden, nedskärningar som lill 100 96 drabbar Nr 147 arbetarklassen. Alltfler kommuner tvingas ut på den kapitalistiska lånemarknaden för att i likhetmed budgetministern hålla karusellen i gång med nya lån föratt betala räntornapå de gamla. I det avseendet är utskottels rubriksättning. Samspel mellan statoch kommun, helt relevant - men bara i detta avseende. Statens ekonomiskabalansgång på slak lina är utan tvivel självförvållad, men kommunernas ärpåtvungen. Statenkan förbättra sitt ekonomiska läge genom att upphöra med miljardrullningen tillprivatföretagen och till del militärindustriella komplexet. Man kan öka sinainkomster genom atl beskalla företagen hårdare. Den nuvarande beskattningen ärnästan bara symbolisk. Kommunerna kan i nuvarande läge bara öka sina resurseroch sanera sin ekonomi genom ökade bidrag från statskassan. Dettaär, herr talman, det reella innehållet i del som kallas kommunalt självstyre.Dessa fakta tvingade trepartiregeringen till avsteg från sina principer när denlade fram sin proposition om regional skalleutjämning i . Detskedde visserligen under gny och gnäll från - men ändå. Tvärtemot vad finansutskottet skriver, så finns del starka kommunalekonomiska skälför en kraftigt ökad resursöverföring lill kommunerna ochlandstingskommunerna. I motionen 2307 visar kommunisterna på attdetta i nuvarande läge är det enda som kan förhindra en ytteriigare socialnedrustning. Vihävdar också att det enda sättet att åstadkomma en större Jämlikhet mellanlandets kommuneroch landstingskommuner, att utjämna påtagligastandardskillnader i fråga om barnomsorg, undervisning, sjukvård ochbostadstillägg, är all staten ikläder sig fullt kostnadsansvar för dessautgifter. Viär medvetna om att den fördubbling av skatteutjämningsbeloppet som vi föreslårför 1980 och 1981 inle innebär att kommunernas ekonomiska bekymmer är urvärlden. Men 2,8 miljarder för vartdera året kan förhindra alt klyftorna mellankommunerna ökas ytteriigare. Sedanvill jag, herr talman, gärna ha förklarat, av budgetministem eller av någonhonom närstående, vad han menar med atl "den kommunala volymutvecklingenmåste dämpas". Vad är det egentligen som skall dämpas? Jag tror altmedborgarna är intresserade av en konkretisering härvidlag. Är det ,sjukvården, eller vad är del som skall sältas åt? Som bekant finns det företagare i vårt land som punktligt och i lagaordning drar preliminärskatt på löneutbetalningarna. Men i stället för atlbetala in dessa till skatteverket använder man pengarna som rörelsekapital. Detanses i allmänhet inte som god affärsmoral -om del nu finns någon sådan - men det ärotvivelaktigt en mycket lönsam metod, framför allt i inflationstider. I sak handlar staten på samma sätt när det gäller den del av preliminärskatten som är kommunalskatt. Staten behåller pengarna i det längsta och tjänar på det hela. Denkommunala ekonomin m. m. I varje budgetdebati brukar dettaoegeniliga förhållande påtalas. års val var detta en av de borgerligakäpphästarna. Budgetministem erkänner också alt denna eftersläpning medredovisningen till kommunerna i förening med prisutvecklingen,driver uppkommunalskatterna. Men han finner ingen anledning atl ändra på deltaoegentliga förhållande, och det gör naturligtvis inte heller utskottet. Meninga krystade motiveringar i världen kan rättfärdiga detta hästhand-larknep,inte ens när det sker i lagens namn och inom ett skattesystem som i övrigttillåter det mesta - utom naturiigtvis för vanliga löntagare. Jag ber att fö yrka bifall till motionerna 2307, 399 och 1900. I fråga om det specialdestinerade statsbidraget till den kommunalanykterhetsvården görs i proposiiionen ett uttalande som har givit mig anledningtill myckel grubbel . Där står att dessa bidrag numera i stortsett har mist sin stimulanseffekt och atl det skäl som gäller för att avvecklaså många som möjligt av de specialdestinerade statsbidragen gäller även här.Man kan påannat ställe inhämta all skälet äralt verksamheten har blivit så välutvecklad och etablerad att den inte längre behöver särskilt stöd. Jaghar funderat över hur dessa uttalanden har kunnat smyga sig in i propositionen.Jag har inte lyckats hitta någon rimlig förklaring utom möjligen den atlproposilionsförfatlaren i den brådska och hets som vi vet har rått ikanslihuset under denna vinter och vår skulle ha råkat förväxla dennaverksamhet med någon helt annan. Men så kan del ändå inte vara. Jag för välförbli i okunnighet om hur dessa ganska häpnadsväckande uttalanden har kunnatkomma lill. Alla som har någon kännedom om den verklighet det gäller vet Ju attjust den kommunala nykterhelsvården är ett alldeles ovanligt klart skolexempelpå en verksamhet,som befinner sig i utveckling, som söker sin form och som, föratt hävda sig i svåra och hårda kommunala prioriteringsdebatter, verkligenbehöver del stöd som ett specialdeslineral bidrag kan ge. Jag tror alt del ärsvårt atl över huvud tagel leta upp någon verksamhet, som så väl som dennafyller kriterierna för ett särskilt specialdeslineral statsbidrag. Detfrestar mig att ge ett exempel från min egen hemkommun. Jag hoppas atl jagdärmed inte stjäl någonting från , som skall uppträda efter mig italarstolen och som kommer från samma kommun. börjademan där en sådan här verksamhet med en vanlig enkel alkoholpoliklinik med tvåsjuksköterskor och en deltidsanställd läkare. Med den lilla resursen lyckadesman från början täcka nästan alla dagens limmar både i teori och i praktik ochi praktiken nästan alla dygnets timmar och årets dagar med någontillgänglighet. Sedan har verksamheten vuxit, och just håller man på atlflytta in i en ny integrerad anläggning med alkoholpoliklinik,inackorderingshem, dagcentrum och allt som skall finnas samt med ett Det specialdestinerade statsbidrag som man räknar med uppgår till720 . Jagskall inte misstänkliggöra mina kära grannar och kommunalmän hemma i Kungälv.Men Jag är säker på atl det hade varit oerhört mycket svårare för de inomsocialförvaltningen verksamma som har drivit detta projekt att hävda det ikonkurrensen med andra angelägna önskemål, om kommunen kunnat disponera samma720 . för vilket ändamål som helst. Jag är säker på att del måste vara såäven i en kommun, där vi nu genom rätt lång erfarenhet vet atl denna verksamhetär till nytta för dem som den skall hjälpa och till ekonomisk nytta för statoch kommun. Där man inte har hunnit så långt, är det naturiigtvis ännu svårare. Virör oss här med en verksamhet, som riktar sig till några av dem som har detallra värst i hela vårt samhälle och som just inte har några som talar för sig.Inga uppvaktar och demonstrerar till förmån för alkoholskadade och narkomaner.De har svårt att komma med i prioriteringsdiskussionerna. Jagkan däremot förstå dem som är tveksamma inför att slå sönder en beräkning, enligtvilken man har fastställt en total ram för det statliga slödel till kommunernaen period framöver. Visst förstår Jag att det har varit svårt, som min vän sade, att peka ut någon motsvarande besparing, vilket varitfinansutskottets ambition alt göra för att kunna tillstyrka önskemålet om altbehålla statsbidraget. Det måste vara förfäriigt svårt alt preciseraen besparing i en budget, som skall framläggas för i januari 1980.Det går ju inte. Bidragetär så konstruerat alt det inle påverkar den närmast aktuella budgeten utanförst den därpå följande, eftersom det betalas ut i efterskott. är detverkligen ingenting ovanligt i den ekonomiska samvaron mellan stat och kommunalt man avräknar det ena mot det andra och att man så alt säga kommer ihåg frångång till gång vad man har förbrukat. Vikan väl utgå ifrån all det kommer att hållas både en och flera överiäggningarmellan staten och kommunförbunden innan det är dags att slutjustera nästabudget. Det kan inte vara särskilt märkvärdigt att inom en totalram, somfinansutskottels ordförande uppskattar lill , hitta någotsätt, om man så önskar, att räkna av 69 miljoner. Mendet går inte att ta ställning till det . Om man önskar att beloppet skallhållas inom en oförändrad totalram, så för del ske i form av en beställningtill regeringen atl ha delta i minnet när man gör upp nästa års budget och tarhänsyn till de belopp som då redan kan vara intecknade. Jagvill, herr talman, yrka bifall lill den motion som och väckt och som bär numret 2369. Den första hemställan i den motionensammanfaller helt med reservationen 4, den socialdemokratiska. I denreservationen föreslås också direkt bifall till motionen i denna del. Detkan såvitt jag förstår inle bli fråga om något annat motförslag till utskottetsförslag än reservationen. Jag och, som jag tror, många med mig kommer i dendelen att rösta för reservationen 4. Däremot, herr talman, vill Denkommunala ekonomin m. m. 13 prolokoll 1978/79:146-147 Denkommunala ekonomin m. m. jag- under förutsättning av atl reservationen vinner bifall - ocksåyrka bifall till den andra hemställan i motionen 2369. Idetta anförande instämde (), EVERTSVENSSON (s): Det har sagts så många ord i den här frågan och mitt inlägg skalldärför bli ytterst kort. Jag vill bara notera, den uppslutning kringsocialutskottets yttrande som kommit till uttryck i talen här. Socialutskottetsyttrande var enhälligt, och det antogs efter en del diskussioner. Det fanns enpartimotion från vårt håll] och en motion som hade väckts av enskilda moderataledamöter. Del blev klart att det fanns majoritet förmotionärernas uppfattning, och till slut kunde vi alltså komma fram till ettenhälligt yttrande. Det var inte fråga om något särskilt tyckande isocialutskottet. Vi har haft denna fråga uppe vid åtskilliga tillfällen - intestatsbidragsfrågan men frågan om alkoholpolikliniker och vårdanstalter förnarkotikamissbrukare. lade den dåvarande trepartiregeringen fram en proposition inarkotikafrågan. Den var förberedd av en ledningsgrupp som åkte land och rikerunt för att fråga hur det stod till i kommunerna. Man lade sedan fram ettförslag om 200 nya platser, och man fick 160 av den dåvarande regeringen -frånsocialdemokratiskt håll motionerade vi om de 200,