prot · G20992 · 1978-12-31 00:00:00 — Delär självklart -jag tror alt alla här tycker del - att som ett frittland för lov att tolerera sådana här aktiviteter. Den fråga som majoriteten avskattebetalarna ställer sig är nog, varför de också skall tvingas medverka iflnansieringen av dem. Etl standardsvar på denfrågan från politikerhåll är atl en kontroll av 10Riksdagens protokoll 1978/79:91-92 medelsanvändningen medförrisk för politisk styrning av anslagsfördelningen och alt vi för all hindra ensådan slyrning får finna oss i sädana här konsiigheter. Man menar ocksä all eneller annan miljon av de totalt 3 600 miljonerna inte kan spela sä slor roll. Menhur är det egentligen? Sker verkligen anslagsfördelningen ulan all politiskslyrning? Frågan är motiverad. Man kan nämligen räkna fram hur myckel av deredovisade statliga anslagen 1976/77 som gick lill organisationer medpartipolitisk anknytning. Somjag sade förut kunde enskilda mottagare identifieras för ungefär 1,1 miljarderkronor. Klart partianknutna organisationer kunde identifieras i frågaom ungeförhälften avbeloppet eller 511 milj. kr. Av dessa 511 miljoner logsocialdemokraterna, inkl. LO och ABF, hand om , medan de borgeriiga,inkl. Vuxenskolan, och , erhöll 34 96. Återstående 2 96tillföll vpk och andra vänsterexiremistiska grupper. här redovisningen ingår t ex. inte presstödet, efiersom kommundepartementsskrifteninte visar fördelningen av delta pä olika mottagare. Hur det är konstruerat vetvi emellertid. Av produktionsslöd om sammanlagt 189 milj. kr. fickA-pressen 110 miljoner,dvs. 58 96, pressen till vänster om SAP 3,5 miljoner,eller 2 96, och alla andra tidningar tillsammans 40 96. Delfinns ocksä andra sätl för majoriteten all gynna egna inlressen. Del är intealltid fördelningsnormerna är fastlagda i en författning antagen av ,utan ofta har vederbörande myndighet viss frihet alt utforma sina egna regler.Arbelarskyddsfonden - med en majoriiei av socialdemokraler och arbetstagare -har l.ex. vid fördelningen av de s. k. MBL-pengarna övergivit den lillriksdagen ursprungligen redovisade principen all 80 96 skulle gä lillarbetstagarna och 20 96 till arbeisgivarna och mol minoritetens protesterlämnat ut 85 96 lill arbetslagarna och 15 till arbetsgivarna. Exempelfinns också på all olika organ - med liknande sammansättning -tillgodosett genom all fördela tillgängliga medel i förhållandetill antalet enskilda medlemmar i anslutna organisationer. En LO-medlem, somsamtidigt tillhör SAP, KF och , räknas dä som fyramedlemmar - även om vederbörande är kollektivt ansluten till en eller flera avdessa organisationer. Tilläggas kan att beslut av del här slaget normalt intekan överklagas. Jaghar ingen känsla av atl de här förhållandena ändrats efter regimskiftel 1976.Risken för politisk styrning av anslagsfördelningen är sålunda på intet viseliminerad genom alt även KPML(r) och andra grupper med negativ inslällninglill vårt nuvarande samhällsskick också för en och annan släng av sleven. Låtså vara, säger organisationernas företrädare. Vi skall i alla fall inte hanågon kvalitetskontroll av anslagsanvändningen, efiersom en sådan är ägnad altbeskära folkrörelsernas frihet. Huroinskränkt är då denna frihet? Föreligger del möjligen inle i verklighetensåväl ekonomiska som andra bindningar? ABF fick 1976/77 statsbidrag med 214milj. och , enligl sin egen årsberättelse, dels 89 miljoner frånkommunerna, dels 30 miljoner från landslingen, i allt alltså 333 miljoner iskattemedel. Övriga intäkter för ABF del årel läg pä endasi 14 miljoner, varav1 miljon var årsavgifter och resten kursavgifter, räntor o. d. Isamma situalion befinner sig väldigt mänga av de organisationer som detallmänna subventionerar. För studieförbunden gäller delta säkert över lag menäven för andra organisationer. Ärsädana organisationer då i egentlig mening fria? Den ymniga förekomsten avpermanenta personalunioner mellan organisalionsledningar, myndigheier ochpartier tyder på molsalsen. Organisationernas byråkratier har blivit oberoendeav medlemmarna, men den friheten ärju raka motsatsen lill vad man menar medorganisaiionsfrihet. Särskiltbetänklig är den enorma saisningen av skattemedel päarbetstagarorganisationerna. 1976/77 uppgick de direkta statliga anslagen tillLO, TCO och /SR med underorganisationer lill omkring 93 milj. kr. I delbudgeiförslag som vi behandlar har de kommil upp till 240 miljoner (inkl.vissa tillskott av arbetsgivaravgifter)-en ökning sålunda på fyra är med 16096. Avde 240 miljonerna härrör 16,5 miljoner från SIDA (internationellt fackligtarbele), 25 miljoner frän presslödsnämnden (fackliga tidskrifter), 55 miljonerfrån (facklig utbildningsverksamhet) och 140 miljoner frånarbetarskyddsfonden (utbildning av fackliga styrelserepresen-lanter, MBL-information,arbelsmiljöinformation och bidrag lill skyddsombud). LO-kollektiven tar handom av beloppen. TCO för 30 96. Menäven arbetsgivarorganisationerna blir ihägkomna med 14 milj. kr sammanlagt,varav 5 milj. kt går lill de organ som förhandlar för den offenlligaförvaltningen. Mankan tycka att det är egendomligt att LO och TCO - som företräder över en miljonoffentligt anslällda medlemmar - lar emot alla dessa pengar av sin störstamotpart. har dock ratificerat ILO-konvenlionen nr 98 om organisations-och förhandlingsrätten, där del heter att arbetarna skall skyddas mol"ålgärder avsedda all stödja arbetarorganisationer ekonomiskt eller iannan form i syfte all inordna sädana organisationer under arbetsgivares ellerarbetsgivarorganisationers kontroll". Även om syftet från statsmakternassida inte är atl kontrollera de fackliga organisalionema, så blir man minstsagl betänksam när man konstaterar att TCO-kollektivet fick nästandubbelt så mycket i statsbidrag (39 milj. som man centralt tog in iårsavgifter (22 milj. Efiersom årsavgifterna knappast har ökalmed mer än högst 10 96 , kommer centrala TCO framöver att i huvudsak varaberoende av statsbidrag för sin verksamhet. Det är därför kanske icke säunderiigt att tidningarna diskuterar vem TCO-loppen egentligenföreträder. LOär inle där ännu; dess egna avgiftsintäkter uppgår näsla år antagligenfortfarande lill fyra eller fem gånger så mycket som statsbidragen till dencenirala verksamheten. Mendet ärju inte bara arbetstagarorganisationernas frihet, i den meningen attmedlemmarna utan inblandning utifrån skall kunna styra dem, som är hotad utanockså den fria arbetsmarknaden som sådan, den som vi svenskar så ofta skmtitmed utomlands. Det är förståeligt om statsmakterna i ett u-land, där arbetarnajust böriar organisera sig, hjälper till på olika sätt. Men att statsmakterna iett land som vårt med en av väridens starkaste fackföreningsrörelser går inför att ytterligare stärka denna i förhållande till arbetsgivarparten ärnärmast obegripligt - om nu inte meningen är att vi på sikl inte längre skallha några enskilda arbetsgivare. Men det är kanske det som fondsocialismensförespråkare är ule efter. Dennafackföreningssubventionering böriade under regering. Det var ocksåunder hans tid som de statssubventionerade A-kassorna övertog ansvaret frånfacket för att ersätta sådana anställda som företagen tvingades permittera pågmnd av att andra arbetstagare strejkar lovligt eller olovligt. Det är ocksåsocialdemokraterna som har initierat den förtroendemannalag som bl. a. innebäratt stat, landsting och kommuner, dvs. skattebetalarna, och andra arbetsgivarefår betala för 10 000 manår av lokalt fackligt arbete . Ytteriigareförslag, som också de kommer att beröra skattebetalarna, har kommit från olikaoffentliga ulredningar med SAP-majorilet En tanke är att de regionalaombudsmännen skall finansieras med allmänna medel. En annan är att destatssubventionerade A-kassornas fonder på skall överläs avfackets stridskassor, när man går över till allmän arbetslöshetsförsäkring. Entredje tanke slutligen äratt ge arbetstagarorganisationerna skaltelältnader påomkring 500 milj. kr. Den utveckling som jag här har beskrivit ger enligt min meninganledning till eftertanke. Det förefaller mig som om varken vi här i riksdageneller ännu mindre våra väljare är på det klara med hur långtsammanblandningsekonomin inom det här området har förverkligats. Kommermedborgarna i längden att acceptera att partierna hämtar sina företrädare frånorganisationer, som genom ökande skattesubventioner upprätthäller något av ettmonopol på samlingslokaler och mötesarrangemang i ? Håller inteorganisationerna på att tappa sin folkrörelsekaraktär och i stället bli delarav det statliga etablissemanget? Cementerar vi med skallemedel byråkratier ochstrukturer, som kan komma att förhindra önskvärda nybildningar? Detfinns alltså verkligen anledning att inte bara av statsfinansiella skäl granskaoch ompröva anslaget inom den s. k. folkrörelse- och organisations-sektorn. Förmin del Irorjag aU myckel skulle kunna sparas eller fördelas lill ändamål medhögre prioritet, om vi inför någon form av kontroll över både fördelningen ochanvändningen. Med modern redovisningsteknik bör detta inte välla några störrepraktiska svårigheter. område av den offenlliga seklorn kommer atl kunna undanias frånkritisk granskning. Jag har här försökl belysa ell område. Det är förvisso högtid att ta itu med arbetel. Det är nämligen inte vår uppgift alt förutseframtiden ulan atl göra den möjlig. Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. GRETHELUNDBLAD (s): finanser och medborgarnas ekonomi har många beröringspunkter.På område efter område kan man visa hur statens ekonomiska politik och finanserdirekt inverkar på varie hushålls ekonomi. Det gäller speciellt köpkraft,priser och välfärd, men det gäller ocksä skatter och bidrag. Naturiigtvishar de stora problemen kring sysselsättning, industriutveckling,budgetunderskott och bytesbalans befunnit sig i fokus, men det finnsanledning att se finansplan och budgetförslag också i mikroperspektiv såsom dedrabbar den vanlige medborgaren och konsumenten. Iårets finansplan och budgetförslag har den privata konsumtionen ochprisutvecklingen för de privata hushällen ägnats mindre utrymme än vanligt. Manberättar helt avspänt och utan entusiasm om att löner och disponibla inkomslerväntas stiga med drygt 8 96. Men med hänsyn till väntade prisökningar på ca 5,596 kan man förvänta en med endast ökad köpkraft . LOhar räknat ul att köpkraften för dess medlemmar harförsämrats med . Även om de prognoser som finansplanen bygger pä skulleslå in, kommer alltså den tidigare föriorade köpkraften inte att återställasunder 1979. Sedankan ju, som också varnade för, en inflatorisk utvecklingsnabbt äta upp en bättre köpkraft hos konsumenterna, denna köpkraft som ger ettefterfrågetryck som åtminstone är av värde på vår väg ur lågkonjunkturensvågdal. Men jag anser att finansplanens beskrivning av privat konsumiion,disponibel inkomst och köpkraft på något sätt kan liknas vid veckotidningarnasglättade noveller. Liksom i dessa är allt som kan störa idyll och framgångutraderat, och man vågar inte ens antyda att situationen är helt olika förolika konsumentgrupper. På det sättet är kanske finansplan och budgetförslagmera en nationalekonomernas bok än en beskrivning av många hushålls verklighet. Jaghar under lidigare år motionsvägen pläderat för att finansplanen skulleinnehålla en beskrivning av olika konsumentgruppers situalion, och socialutskottethar varit positivt till en sådan tanke, men ännu har vi inte fött någon bredarebeskrivning i finansplanen av konsumenternas silualion. Skatter,priser och köpkraft har stor betydelse för välfärden i vårt land, och skatteroch prisökningar drabbar oss mycket olika. Jag vill speciellt förorda en förbättringav välfärden för barnfamiljerna. Efter de senasie årens skenande prisutveckling- över 20 procents ökning på två är - har många barnfamiljer haft det svårt. Jaghar haft kontakt med familjer som har 3-5 barn och som, per person räknal, ifråga om disponibel inkomst har levt under eller nära existensminimum förjämnan. Man har också berättat för mig all i en familj med två vuxna och tvåtonårsbarn och med inkomst lar faktiskt livsmedelsförbrukningen 4896 av den disponibla inkomsten i anspråk. En sådan familj har under två ärgjort köpkraflsförluster på . Del motsvarar en hel månadslivsmedelsförbrukning. Denförsämrade köpkraften har ökat den ekonomiska ojämlikheten i barnsuppväxtvillkor, och det är allvariigt. Lägg lill della den oro man känner förjobben - även för skolungdomarna - och oron för den inlernalionellautvecklingen, så har vi där litet av psykologin bakom trögheten i denekonomiska uppförsbacke som vi nu befinner oss i. Såvälfolkparliel som ser som sin främsia stalsfinansiella uppgift altbegränsa ulgiftsexpansionen och vidta besparingar-del har sagls här . Dekunde lika väl ha sagt: Reformslopp i välfärden! Men del skorrar kanske litetilla ell valår, sä man slår in den beska medicinen i en marknadsförandeförpackning och betygar här från talarstolen att man vill förbättra välfärden.Splittringen i de olika uttalandena märks ändå tydligt Socialdemokraternavill i sina förslag främsi öka statens inkomster och begränsa vissaulgiftssektorer, t ex. försvaret och jordbruksstödet Andra socialdemokrater hartagit upp produklionsfaklorsskatten, och den är viktig. Jag vill här nämna denförbättring om ca en kvarts miljard kronor som socialavgifter lill barnomsorgenförstärker statskassan med, om även egenföretagarna solidariskt bidrar lillvär barnomsorg. Del är en rällviseälgärd alt så sker. Barnen och deras välfärdär etl ansvar för alla skaltebetalare. Även låginkomsttagare får bidra, och detskall också egenföretagarna göra. Moderaternahar ofta framhållit atl våra skaller är som etl ok för medborgarna och etlhinder för ökade arbetsinsatser och ökad produktivitet i förelagen. Visocialdemokrater har ansett all skatt bör utlas efter ekonomisk bärkraft ochhar tvekat inför alt minska progressivileten i statsskatten. Menvärt skattesystem bygger inle enbart pä inkomsler ulan också på avdrag fråninkomsterna för olika kosinader. Del har länge varit känl allavdragsmöjiigheterna av en del skattebetalare har använts för alt vialånefinansiering av ulgifter för slörre inköp av kapitalvaror och realkapilalminska den beskattningsbara inkomsten så att progressivileten i skatteskalanblir avtrubbad. Men alt delta system kan missbrukas för alt helt borttagastatsskatten för höginkomsttagare och egenföretagare med goda inkomsler ärkanske inle allmänt känt. Avmoderata uttalanden från denna talarslol , bl. a. av , kan man få intrycket all skatlesystemel är mest orättvist molinkomsttagare som tjänar mer än . Av artiklar i tidningen densenasie liden om "de rika och deras skatter" får man en annanuppfattning. Jag skall i korthet redogöra för resultatet av undersökningen avtaxerade inkomster i olika grupper i . Min redogörelse får i någon månkaraktär av syneförrätining. Undersökningenvisar att det är fullt möjligl inom skattelagstiftningens ram atl bo i storavillor med bra läge vid havet, ha inkomst . men ändock beiala Okr. i statsskall - på grund av möjligheten till obegränsade ränteavdrag ochunderskollsavdrag i rörelse eller fastighet. Vid jämförelse mellan 143inkomsttagare i etl höghusområde och 143 inkomsttagare i etl privilegierat villaområdevisade del sig all majoriteten av höginkomsttagarna, som bodde i villaområdet,betalade mindre än 50 96 i skatt och all var tionde betalade iskatt Trots all skillnaden i levnadsstandard lyste i ögonen är den uteblivnaskillnaden i skattebetalning mellan läg- och höginkomsl mera dold förallmänhelen. Jagkan direkl cilera ur resultat av undersökningen: "Det finns 17låginkomsttagare och 5 höginkomsttagare som betalar i skattLåginkomsitagarens sniltinkomsi är , höginkomstlagarens är 315 000kronor. Del finns 65 låginkomsttagare och 5 höginkomsttagare som betalar 21-30procent i skatt -då är förmögenhetsskatt ej medräknad - men låginkomsitagarenssnittinkomst är 41 000, höginkomstlagarens är ." Taletom vidgade klyftor i samhällel och om kamp mot orättvisor - som budgel-ochekonomiministern ivrade för här i lalarslolen-motiverar att man snabbt larbetydligt kraftigare tag mol begränsning av avdragsrätlen än det begränsadeutredningsuppdrag som budgetdeparlementet i elt pressmeddelande berättade omhäromdagen. har beslutat atl man snabbt skall taslällning till elt nyll skallesystem med produktionsfaktorsskalt, medbegränsning av avdragen och skärpt beskattning av realisationsvinster. Vi har hörl hur det finns olika uppfattningar om sättet för och djupet iskaltereformer hos de tre borgerliga partierna. Vi kan inte förvänta oss rejälalag för ett mera rättvist skattesystem förrän vi genom ett regimskifte får enregering med stöd i slörre löntagargrupper. Delär nödvändigt atl vi möjligt förbättrar del statistiska underiaget förbeskrivning av olika hushållsekonomiska situationer. Annars blir vår diskussionhär och värt förslagsslällande om den privaia konsumtionen, om köpkraft och omskaller någol som för allmänheten är en skendebatt. Vi har inte råd att förloratrovärdigheten bland barnfamiljerna, bland skattebetalarna. Jagvill upprepa vad jag sade under debatten 1978 i samband med behandlingen avfinansulskotlels belänkande om inkomsler och levnadsnivå: Det är politikernasskyldighet alt varie är la pulsen på rättvisan i det svenska samhället. Åretsfinansplan brisler i det avseendet. Ävenom ekonomisk polilik och finanspolitik måste belysa situation molbakgrund av världsekonomin och vi bör sikta mol en lösning av indusirinsproblem, sä bör värt land och dess riksdag besluta sig för all bevara en sådanprofil i vår ekonomi som befäster välförden för stora medborgargrupper. Politiken- även den ekonomiska politiken - måste alltid ha sin utgångspunkt imänniskornas vardag. Överläggningen var härmedslutad. Propositionergavs på bifall till 1 :o) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr 1 avKjell-Olof m. fl. i motsvarande del, 3:o) motionen nr 1620 av . i motsvarande del samt 4:o) motionen nr 1118 av och , och förklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägandeja besvarad. Då begärde votering upptogs för bestämmande avkontraproposition i huvudvoteringen de återstående propositionerna, av vilkaden under 2:o) angivna förklarades ha flertalets mening för sig. begärt votering upptogs för bestämmande avkontraproposition i voteringen om kontraproposition i huvudvoteringen ånyopropositionerna under 3:o) och 4:o), a v vilka den under 3:o) angivnaförklarades ha flertalets mening för sig. begärde emellertidvotering, varför följande voteringsproposition upplästes och godkändes: Den som vill att kammarentill kontraproposition i voteringen om kontraproposition i huvudvoteringenangående finansutskottets hemställan betänkandet nr 20 mom. A 1 antar motionennr 1620 av m. fl. i motsvarande del röstar ja, den det ej villröstar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i förstnämnda votering antagit motionen nr 1118 av RolfHagel och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöler ha röstat för ja-propositionen. Dä rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition för voteringen om kontraproposition i huvudvoteringenuppläst och godkänd: Densom vill alt kammaren lill kontraproposition i huvudvoteringen angåendefinansutskouels hemställan i betänkandet nr 20 mom. A 1 antar reservationen nr1 av m. fl. i motsvarande del röstar ja, den del ej villrösiar nej. Vinner nej har kammarenlill kontraproposition i nämnda volering antagit molionen nr 1620 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genomuppresning förklarades flertalet av kammarens Nr 92 ledamöter ha röstat förja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröslning gav följande resultat: Ienlighet härmed blev följande voteringsproposilion för huvudvoteringen upplästoch godkänd: Densom vill att kammaren bifaller finansutskottels hemslällan i belänkandet nr 20mom. A I röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr I av m. fl. i motsvarande del. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöler ha röstat för ja-propositionen. Då Kjell-OlofFeldt begärde röslräkning verkställdes votering med omrösiningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Proposilionergavspå bifall till dels utskottets hemslällan, dels motionen nr 577 av . fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt volering upplästes och godkändesföljande voteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller finansutskottets hemställan i betänkandet nr 20mom. A 2 röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 577 av m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Carl-HenrikHermansson begärde rösträkning verkställdes volering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Proposilionergavs på bifall lill dels utskottets hemslällan, dels reservalionen nr 1 avKjell-Olof m, fl. i motsvarande del, och förklarades den förraproposilionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärlvolering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Densom vill alt kammaren bifaller finansutskottets hemslällan i belänkandel nr 20mom. A 3 röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av m. fl. i molsvarande del. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röslal för ja-proposilionen. Då Kjell-OlofFeldl begärde röslräkning verkställdes votering med omröstningsapparal. Dennaomröstning gav följande resultat: Propositionergavs pä bifall lill dels utskottets hemställan, dels molionen nr 1620 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra proposilionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt voteringupplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Densom vill all kammaren bifaller flnansutskoiiels hemslällan i betänkandet nr 20mom. A 4 röstar ja, den det ej vill rösiar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1620 av m. fl. i molsvarande del. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöler ha röslal för ja-propositionen. Då Carl-HenrikHermansson begärde röslräkning verkslälldes votering med omrösiningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja-281 Nej - 13 Proposilionergavspä bifall till l:o) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr 2 avKjell-Olof m. fl. samt 3:o) molionen nr 1620 av m. fl. imolsvarande del, och förklarades den förstnämnda proposilionen vara medövervägande ja besvarad. Dä begärde volering upptogs för bestämmande avkontrapropositionen ånyo de båda återstående propositionerna, av vilka denunder 2:o) angivna förklarades ha flertalets mening för sig. Sedan Carl-HenrikHermansson begärt votering beiräffande kontrapropositionen upplästes ochgodkändes följande voteringsproposilion: Den som vill all kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angående finansutskottetshemställan i betänkandet nr 20 mom. B 1 antar reservationen nr 2 avKjell-Olof Feldl m. fl. den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit motionen nr 1620 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-proposilionen. Dä begärde röslräkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröslning gav följanderesultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Densom vill all kammaren bifaller finansutskottels hemställan i betänkandet nr 20mom. B 1 rösiar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av m.fl. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflerlalel av kammarens ledamöter ha röslal för ja-propositionen. Dä Kjell-OlofFeldl begärde röslräkning verkslälldes votering med omrösiningsapparat. Dennaomröslning gav följande resultat: