prot · G209161 · 1978-12-31 00:00:00 — Slutligenhar vi beträffande de aktiva åtgärderna krävt en ändring i 6 S. Enligtförslaget är det meningen atl en arbetsgivare skall bedriva ett planmässigt ochmålinriktat jämställdheisarbete - och del tycker Jag är alldeles utmärkt. Mensedan kommer man till nästa del i förslaget, som innebär alt arbelsledare t.ex. när det gäller au fylla lediga befattningar skall söka folk av båda könenoch se till alt det blir en Jämn fördelning. Här kommer det byråkratiskaarbetet in-något som är helt nytt för arbetslivet, att pä del här sättetreglera verksamheien i arbetslivet och bland företagen. alltså se till att det blir en Jämnare fördelning när det gäller Ulbildning,befordran osv. Där anser vi all det kommer alt bli stora svårigheter, framförallt för småföretagen. Men det skall, herr talman, min kollega ]DFridolfsson bl. a. beröra i sitt anförande som kommer Jag vill avsluta med altbe atl få yrka bifall lill vår reservation 2. menade att det var beklagligt att förslag tillföriroendemannalag inie hade lagls fram och all vi därför är väldigl myckelsämre ställda när det gäller jämställdhetsarbelet - hade den lagen funnits hadevi då rakt inie behövt den här lagen. Ungefär så tydde Jag henne. Jagkan gärna beklaga all del inte har funnits möjligheter att lägga fram en sådanlag. Eiet fiinns ett motstånd både från fackliga organisationer och frånarbetsgivarhåll mot den nya förtroendemannalagen. Och i det lägel är delrimligt all arbeta vidare på den. Sedansäger att det är fel atl inrätta en myndighet som skall gå utpå företagen. Men på andra områden inom arbetslivet har vi just denkonsiruKiionen. Vi har en lag, etl kollektivavtal och en myndighet som stöderarbetet. På samma sätt är det med värt förslag lill lag om Jämställdhet. Vi haren lag, vi harkollektivavtal belräffande de aktiva åtgärderna och vi har etljämställdhetsombud och en jämslälldhelsnämnd, som dessulom i huvudsak arbetarpä den icke-avtalsreglerade arbetsmarknaden. Jämställdhelsombudel har ocksätill uppgift alt vara opinionsbildande och pådrivande för hela arbetsmarknaden. Anna-GretaLeijon tror sedan att den här lagen skulle ha avskaffats av denbyråkraiiutredning som arbetar. Man kan då fråga sig om del blir byråkratidärför atl del slår i en lag atl man skall bedriva ett planmässigt, aklivijämställdhelsarbeie medan det skulle bli mindre byråkratiskt om detsamma står iell kollektivavtal. AlfWennerfors frågade om jag trodde att lagen kommeratt få fler män att skötatvättmaskinen. Nej, lagen handlar inte exakl om del. Men Jag tror all pä längsikt kan del bli bieffekter. AlfWennerfors menade att del är i hemmet som Jämställdhetsarbetet börjar-det ärdär barnen skall fä lära sig hur man fördelar arbetsuppgifterna. Det kan varasant, men hur väljer man yrke? Jo, genom all ungdomarna titlar på hurarbetsmarknaden ser ut. De väljer efter den könsuppdelade arbetsmarknad vi hari dag, och där kommer lagen alt åstadkomma förändringar. Jämställdhetslagenskall vi se som etl led i etl långsiktigt arbete. Moderaternahar opponerat sig mot bevisbörderegeln och föreslår atl hela bevisbördan skallligga på den som utsatts för diskriminering. Del är orimligt. Det vore en totalnyhet och ett avsteg från det normala juridiska lillväga-gångssältet. Principenom positiv särbehandling har som bekant godtagils tidigare både i grundlagenoch i de avtal som träffals av arbetsmarknadens parter om jämslälldhel. Bådearbetsgivare och arbetstagare har ställt sig bakom den principen. Om vi dä inteskulle ta med denna möjlighet skulle vi ogiliigför-klara avtalen. Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet () kortgenmäle: Vi är inte oense i frågan, om del skall drivas ell jämställdheisarbeteeller ej pä arbetsmarknaden. Men vi är oense om hur man bäsl driver etl sådantarbete. Visocialdemokrater har haft den alldeles bestämda uppfattningen når betydligt bättre resultat, med mindre av krångel och byråkrati, omjämställdhetsarbelet baseras på de människor som finns ute på arbelsplalserna,om vi ger de fackliga organisalionerna förtroendet all sköta det här. Vi troralt den vägen är betydligt effektivare än någon annan väg. Detär därför, som jag sade lidigare, med stor glädje vi har kunnat konstatera attEva har företagit väsentliga förändringar i kommit-témajoriielensförslag. Hon har inte gått hela vägen ut, och det lyckerjag är synd; Jag troralt resultatet av det härblirganskaliielav praktiskt arbete men mer av Justbyråkrati. Deändringar som arbetsrättskommittén föreslog i förtroendemannalagen gick bl. a.ut på atl man skulle få ha fackliga möten på betald arbetstid och atl manskulle få ha regionala fackliga förtroendemän för de arbetsplatser där det Jämställdhetmellan kvinnor och män i arbetslivet inte finns någonförtroendeman. säger att hon beklagar alt det inte blev någotsådant förslag, därför att de förslag som regeringen diskuterade mötte motståndfrån både facket och arbetsgivarsidan. Men det ärju en situation som enregering ständigt befinner sig i, atl man inte har total uppslutning kring sinaförslag. En regering kan inte ägna sig ät alt beklaga all del inle går att göranågol - regeringens uppgift mäste vara att lotsa fram förslagen. Jagvill erinra om vad sade tidigare: Vi får inte lägga några förslagåt sidan som kan öka jämställdheten. Jag är fullständigt övertygad om att ettjämsiälldheisombud, som folkpartiregeringen föreslär, är ett betydligt mindreeffektivt instrument än ett förslag som hade givit kvinnorna praktiskamöjligheler atl delta i fackligt arbele pä ett annal sätt än . Det var deldet handlade om, . ALFWENNERFORS (m) kort genmäle: Jag underströk kraftigt att jämställdhetsarbelet måste böria i hemmet,del måste böria bland barnen och de unga. Då replikerade statsrådet och sadeatt i. ex. yrkesvalet inle sker i hemmet. Tänk, Jag tror ändå att del gör del,. Valet av studievägar - var sker det? Det sker där hemma blandsyskonen och tillsammans med föräldrarna. Var sker sedan yrkesvalet? Ja, detligger Ju helt i linje med valet av studieväg. Jag tror att man i hög grad lren uppfattning om vad det är man skall bli just genom vad man har upplevt somliten och som ung människa där hemma. Tyvärr irorjag atl det är på del sättet.Därför mäste vi börja där hemma, om vi vill nå någon vart. Vad säger den kvinnliga sjuk-, sköterska eller läraresom inte får jobbet därför att den andre sökanden som har sämre meriter råkarvara man? Vad säger till den sjuksköterskan? Vad säger den manlige ingenjör, verkmästare eller lokförare som inte får jobbetdärför atl den andre sökanden som är sämre meriterad är kvinna? Nej, kvotering är inkonsekvent. Del är märkligt auman över huvud tagel har slagit in på den vägen och att så många slutit uppkring den tanken. 1 varie fall närdet gäller organisationerna ärjag förvånad.Vi håller bestämt på alla människors lika värde. Det skall gälla ocksä här. Vitror att man ändå kan verka för en ökad jämställdhet. Jag har noterat och är glad över att det finns en stor överensstämmelsei vår syn på arbetet för Jämställdhel. Det är nödvändigt atl det bedrivs aktivtoch intensivt. Men, , varför börja tala om byråkrati Jusl närdet gäller jämställdhetsarbetet, när ni inte lalar om byråkrati när det gällerlagen om anställningsskydd samt främjandelagen beträffande äldre ochhandikappade. Där har vi Ju ungefär samma konstruktion som här. När del gällerarbetsmiljölagen har vi lag, kollektivavtal och en tillsynsmyndighet. Varförstoppa jusl vid jämställdhetsarbelet? Ja, , mankan visst säga alt yrkesvalet till en del börjar i Men samtidigtpåverkas man väldigt mycket av den yrkesfördelning som människor omkring enhar. Jag tror att vi egentligen är ganska överens. Dennalag innebär inte en kvotering ulan en positiv särbehandling i vissa fall. Dåskall den vara ett led i elt planerat Jämställdhetsarbete. Det kan gälla engrupp människor. Det skall ske på sakliga grunder. Det normala och väsentligaskall vara alt om sökande har samma meriter skall den som tillhör detunderrepresenterade könet väljas. Jämställdhetmellan kvinnor och män i arbetslivet ANNA-GRETALEIJON (s) kort genmäle: drog en del paralleller lill annan lagstiftning på densvenska arbetsmarknaden och frågade: Vad är det för skillnad mellan denna lagoch t. ex. trygghetslagsliftningen? Jag trodde au kände till detsätt varpå vi vanligtvis brukar arbeta när del gäller lagstiftning påarbetsmarknaden. Först undersöker man om parterna kan komma överens. I ettantal frågor har detla inte lyckats. Del har gällt frågor som för den fackligarörelsen varil väldigl väsentliga. Man har förhandlingsvägen försökt nåresultat. Men dä man inle lyckais härmed har man vänt sig till lagstiftaren. Trygghetslagsliftningenär elt sådant exempel. När det gäller jämställdhelsfrågorna vet vi alla attdel finns avtal på arbetsmarknaden, vilka är ganska nya och som vi naturligtvisännu inte sett de praktiska resultaten av. Men det finns ändå förbindelsermellan parterna på arbetsmarknaden. Man säger alt delta skall vi arbeta med.Del är skillnaden. Sedan drog paralleller också medlagstiftningen till skydd för de äldre och handikappade. Men, ,tillsynsmyndigheten för den lagstiftningen är arbetsförmedlingarna,länsarbetsnämnderna och . Är det den formen avtillsynsmyndighet som har tänkt sig för denna lagstiftning, trorjag all det är en slor överraskning för majoriteten i denna kammare-även fördenmajoritet som slår bakom utskottets betänkande. XLFwennerfors (m) kort genmäle: Jag lyckeralt det är på sin plats atijag nyanserar mig en smula närdetgäller likheten mellan kvotering och s. k. positiv särbehandling. Det är alltsåinte hell samma sak, men jag upplever - och del kanske är lilet fel av mig -alt resultatet blir detsamma. Vitar bestämt avstånd från den s. k. kvoteringen, som har debatterats sä mängagånger lidigare i kammaren, men inte heller s. k. positiv särbehandling kan vianse förenlig med den ideologi som bildar utgångspunkten för vårt politiskaarbele. Närdet sedan gäller byråkratin, som Jag också var inne på i mitl första inlägg ochsom nu har berörts av och , villjag gärna understrykaalt här är dei ändå fråga om någol hell nytt, nämligen att vi med lag reglerarhur anställningsarbetel skall ske inom svenskt arbetsliv. Jag hoppas atl hennes kolleger har rätt, när hon pastarätt Jämställdhetmellan k\'innor och män i arbetslivet detinte blir mera byråkrati på det här området än när del gäller anställningsskyddslagarna,arbetsmiljölagen och liknande. Men vi är skeptiska, , och det ärrisk för att del blir sä pass mycket byråkrati som vi fruktar. Nären arbetsgivare - det må vara elt stort företag eller ett lilet förelag - skallgå ut utanför arbetsplatsen och söka efler kvinnor att anställa därför alt delär mest män som arbetar i förelaget, då kan del bli byråkratiskt. Jag är räddför all det kan fä motsatt effekt, att Jämställdhetsarbelet på del sättetmotverkas, och del vore högst olyckligt. Låt mig säga att lag ochkollektivavtal kompletterar varandra och de behcivs båda. Dessutom behövs enlillsynsmyndighei av någon sorl, men vi ser Ju på Jämsiälldheisombudet som iförsta hand opinionsbildande och pådrivande i jämsiälldhetsarbetel och menarall hon eller han skall fungera på del viset. (vpk): I synnerhet i en debatt om jämställdhel skulle det ha hedrat regeringenom dess företrädare hade belraklal dem som lalar för reservationer och motionersom jämställda. Ärjämsliilldheimellan kvinnor och män överhuvud tagel ell område som lämpar sig förlagsiifining? Kan verkligen hindren för Jämställdhet mellan könen undanröjasgenom en lag? Det är frågor som snart inställer sig för alla som pä någol sällkommer i beröring med den debatt som det behandlade utskotlsbetänkandetär en resuliai av. Svarenpå frågorna är skiftande. Där somliga ser en Jämställdheislag som nära nog eltgaraniibevis på alt alla hinder nu röjts undan, där ser andra människor enundanmanöver från påträngande krav - man befarar att en lag, avsiktligt ellerinte, skall leda till nya motsättningar och nya besvikelser. Hindrenlör jämställdhet är många. Del avgörande hindret är naturiigtvis bristen päarbete, som är speciellt uttalad i vissa delar av landet, där kvinnorsförvärvsfrekvens följaktligen är myckel låg. Bristen pä bra barntillsyn är etthinder, könsbundna olikheter i val av utbildning och yrke ytterligare ett.Bristerna när det gäller kollektivtrafik och samhällsservice är påtagligahinder, liksom de kvinnoförnedrande ideér som sprids, inle minst avkommersiella inlressen. Alll delta går atl peka pä och atl ange politiskalösningar på. Hinder finns ocksä inom människorna själva, det som brukar kallaskönsroller, det som placerar människor i olika fällor. Försörjarrollen t. ex. 1Rita rapport redovisas att deflesta kvinnor inte pä allvar uppfattar sig som försörjare, medan männendäremot gör det. Den skillnaden återverkar pä synen på lönerna. Isamma rapport beskrivs hemmet som mannens lön för mödan, men som hustruns andraarbetsplats. Båda dessa förhållanden är naturligtvis hinder på vägen moljämställdhet, men hur kommer man till rätta med sådant? Knappast medlagstiftning, lika lite som man kan lagstifta om hur arbetet i hemmet skall fördelas. Menman kan naturligtvis med en lag komma åt könsdiskriminerande värderingar somtillåls avgöra en människas ställning i arbetslivet. Sådana värderingar kan, omdel finns en lag, t. ex. skadestånds-sanktioneras och blir på del sättet etlskydd fören svagare part. Dessulom kan en lag få värde därigenom all den kanpåskynda en process för att ändra pä värderingar som är föråldrade eller utgörhinder för Jämställdhet. En lag för jämställdhet i arbetslivet kan på detsättet bidra till att undanröja könsrollstänkandet i arbetslivet. Dessasenare aspekter har funnits med när kommunistema accepterat enlag förjämställdhel i arbetslivet och också i bedömningen av hur en sådan lagskall formuleras. Vpkser på intet sätt den här lagen som det "sesam öppna dig" tillJämställdhel, som den på sina håll blåsts upp lill. Diskriminering hör till detutmärkande i del ekonomiska syslem vi har. Män har visseriigen möjlighet,åtminstone teoretiskt, att inneha vilket yrke som helsi, men även där märksdiskrimineringen i ell ojämlikl klassamhälle. Mycketberor fortfarande på vad man får för start i livet, var man bor och vilkamöjligheler man har alt l.ex. skaffa sig en fortsatt utbildning. Men kvinnordrabbas särskilt hårt. Det är inte så länge som det över huvud taget varilnågot anmärkningsvärt att kvinnor hänvisats till yrken med låg lön och lågstatus. Alhjäml intar kvinnorna i vaOe socialt skikt en sämre ställning änmännen. Det är utifrån detta förhållande som vpk-gruppen i vall atlge sitt förslag till lag rubriken . Utskotiethar tydligen funnit en skillnad mellan detta och det synsätt som kommer tilluttryck i vår formulering av den s. k. ändamålsparagrafen, där det heter:"Män och kvinnor skall ha lika rätt lill arbete och ulbildning inomarbetslivet samt ha lika arbetsvillkor." Jaghar svårt atl följa utskottets tankegång. Om inte kvinnor och män tillerkännslika rätt till arbete osv. hur skall man då komma till rätta medkvinnodiskrimineringen? Nog måste väl detta vara den springande punkten. Harkvinnan samma rätt som männen inom just arbetslivet, så måsie förutsättningarnaförjämställdhel inom andra samhällsområden ha stärkts och följaktligen grundenför diskriminering av kvinnan ha undergrävts. Föratl så gä vidare i utskotlets behandling av vpk-yrkandena går Jag över tillfrågan om alt i lagen ha med en regel om att påslående om au diskrimineringförekommit skall godtas om del finns sannolika skäl för detta. Vi harformulerat en sådan regel 14 §. Ulskoilel har här inle funnii några merpåtagliga skillnader mot regeringsförslaget utan konstaterat au det mer gällerval av lämplig juridisk metod. Men del är ändå sä all den bevisregel som vpkföreslår alltsedan 1930-talei tillämpats av arbetsdomstolen när del gällerbevisbördan om föreningsrättskränkning. Det är alltså en regel som är grundad ipraxis, och vi ser del som en förstärkning av en lag om Jämslälldhel om ensådan innehåller denna regel. Ävennär del galler vpk:s kritik mot utformningen av undantagsbestämmelserna harUlskoilel svårl all se skillnaden mol regeringens förslag. Jämställdhetmellan kvinnor och män i arbetslivet Jämställdhetmellan kiinnor och män i arbetslivet man hade ansträngt siglitet kanske man lättare hade sett skillnaden mellan Jämslälldhelskommiiiéns,visserligen också vaga, förslag och regeringens. I kommiiiéförslagei heltedelatt särbehandling fårskeom den är "ofrånkomlig för all lillgodoseeitsärskilt intresse som inle rimligen bör vika för intresset avjämställdhet". Med regeringsförslagel får arbeisgivaren slörre möjlighetatl kringgå lagen, för där talas del om "hänsyn lill ell ideellt ellerannal särskilt intresse, som inte bör vika för intresset av Jämställdhet iarbetslivet". Och i proposiiionen markeras också särskilt alt "delrör sig om en avvägning som är av delvis värderande natur". Det menar viger utrymme för konservativa domstolar atl tänja pä lagen och urvattna den. Viser detta som ett av lagförslagets kryphål. Man har alltså stöd föratt gä inmed värderingar, och au domstolars värderingar ofta är konservativa ärju ingenhemlighet. Denfråga där meningsskiljaktigheiernaärstörsioch som också blivit mestuppmärksammad i den debatt Jag inledningsvis refererade lill, är frågan omhuruvida problemen med den bristande Jämlikhelen skall angripas avialsvägeneller med hjälp av en lag. Vpk-gruppen liksom andra motionärer har hävdat allfrågorna om aktiva ålgärder bör lösas avialsvägen. Vi har beaklal de centralaoch lokala jämställdhelsavtal som ingåtts och försökt få fram om dessainnehåller de medel som behövs föratt åstadkomma Jämställdhet. Vi har då funniiatt dessa jämställdhelsavtal främst tar sikte på arbetet ./öV jämställdhet. Menvi har svårt all se dem som lämpliga medel all ingripa mot enskilda fall avdiskriminering. Visserligen bryter en arbetsgivare mot avtalet om han inte. somdel heter, "motarbetar diskriminering". Men när blir det fråga omkollektivavtalsbroti? Hur kan en arbetsgivare överträda avtaletinnan det beivras? Vi har vidare funnii en begränsning av möjligheterna attingripa mol diskriminering i del faktum att facket inte kan förhandla direkt päarbetssökandes vägnar. Jämställdhetsproblemkan jämställas med medbestämmandefrägor i arbetslivet. MBL ger möjligheter ausluta t. ex. centrala avtal för atl bryta könsbundenhet i vissa branscher, ochdet går också att sluta lokala avtal för all garantera all kvinnor och män irealiteten får samma chanser till vidareutbildning på arbetsplatsen. Ettjämställdhetsprogram som utarbetats på en viss arbetsplats kan självfallet inlepassa på alla andra. I sädana sammanhang är avtal och förhandlingar detsmidigare sättet atl "arbetsplats-anpassa" jämställdhetsarbelet. Ochsådant arbete pågår ju ocksä pä en del arbetsplatser med utgångspunkt i dejämställdhelsavtal somjag har nämnt. Under tryck av den lag som kommer ut avdenna riksdagsbehandling borde man väl också kunna vänta sig atl det händer merpå del här området - även om jag delar farhågor för alt desvårigheter som finns atl bedriva fackligt arbele på arbetsplatserna också kanförsvåra jämställdheisarbeiei och givetvis redan gör det. Sålill frågan om skadestånd. Vpk har i sill lagförslag tagit in en regel sominnebär all den som bryter mot lagen obligatoriskt blir skyldig att utge såvälallmänt som ekonomiskt skadestånd lill den som missgynnats. Vi vill också allarbeislagarorganisalionernas intresse av all förbudet inte överträds beaktas,så att organisation skall kunna få skadestånd om en medlem blivii Utskotiet för härsamma resonemang som man gör i proposiiionen, där man anser atl en regel omskadestånd blir ett alltför komplicerat förfarande. Jagkan inte se atl det skulle vara omöjligt fören domstol all slå fast vem av läloss säga fyra sökande-1, ex. en man och tre kvinnor- som är mest lämpad för enanställning. Och dä kan man också ha det ekonomiska skadeståndet. Del går inteatt befria sig från känslan av all del i den här frågan konstrueras svårigheterdärför att det kan bli fråga om kännbara ekonomiska följder för arbetsgivare,om en regel sådan som den vpk föreslår införs. Au så inte sker ser vi som enväsentlig uttunning av lagen. Ilikhet med propositionen och även med kommiiiéförslagei vill utskottet inle gefacklig organisation rätt till s. k. allmänt skadestånd vid överträdelse avlagen gentemot medlem i organisationen. Men sådana regler gäller normalt i denarbetsrätlsliga lagstiftningen. har i eltyttrande till den kommitté som har i uppdrag alt se överanställningsskyddslagen protesterat mot atl skadestånd skall utgå lill organisationernärdet gäller kränkning av enskilda arbetstagare. Ärdet verkligen ettJämställdhelsinlresse alt tillmötesgå SAF med etl så välanpassat beställningsarbetesom den här delen av lagen enligt vår mening blir? Utskottetanser inte atl vpk i moiionen utvecklat hur förslagel om vite som sanktion moten diskriminerande handling skulle fungera. Låt mig då ge elt exempel. Enarbetsgivare annonserar konsekvent pä ett speciellt sätt för all fä manligasökande lill chefsbefattningar. Mol elt sådant förfaringssätt skulle enparagraf som den vi föreslår kunna tillämpas. Delär känt atl del på grundval av medbestämmandelagen döms ut skadestånd som ärmycket obetydliga. De utgör en ytterst minimal kosinad i arbetsgivarnasverksamhet. Att detsamma skall prägla den nu diskuterade lagen ser vi somytterligare en försvagning av den. Regeln om skadestånd kan ju med fogbetecknas som tänderna i en lag. Man kan i sammanhanget erinra om att enpartiledare i samband med diskussionen om skadestånd som motivering för höjningav skadeståndsbeloppet när det gällde dellagande i s. k. olovliga strejkerfällde de ökända orden: "Del skall svida i skinnet." Men det ärtydligen så att man skall vara mer rädd om arbetsköparnas skinn. 1fråga om Jämställdhetsombud och har vi från bönan gått emotidén om etl jämsiälldheisombud. Ytterst har vi sett del som en fråga omförtroende för de fackliga organisationernas vilja och förmåga all drivajämställdhetsarbelet. Däremothar vi funnit vissa fördelar i tanken pä en , som vi menarger mindre intryck av au "hänga ovanför" än vad ett ombud gör. Men vihar förordat en helt annan sammansättning av nämnden än regeringen. Vi anserdet självklart att de fackliga organisalionerna skall vara i majoritet inämnden, och vi betonar ocksä att nämnden främst bör ha sin verksamhet inriktadpå de icke kollektivavialsreglerade områdena. 1vpk-motionen föreslås också den ändringen av bestämmelserna, atl uppdragstagareoch uppdragsgivare skall jämställas med arbetstagare resp. arbetsgivare. Härhävdar utskottet au en sådan utvidgning skulle strida mol Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet Jämställdhetmellan kyinnor och män i arbetslivet vad som gäller i övrigaarbetsrätlsliga lagar. Det finns dock ell berättigat skäl lill vårt krav. Delförekommer all den som i realiteten är arbetsgivare söker undgå sina rättsligaförpliktelser i sin egenskap som sådan genom all i stället föratt sluta avtalom ell anställningsförhållande sluter etl arrendeavtal med en person som bordevarit arbetstagare. Arbetsdomstolen har godtagit ell sådant förfarandedå det gällde uiarrendering av en stol i en damfrisering, och därför är det avvikt atl även uppdragsgivare-uppdragsia-gareförhållanden förs in i lagen. Slutligen,herr lalman, finns del i detta belänkande från arbeismarknads-ulskotiei ocksåell par vpk-molioner som väckts under den allmänna motionstiden . 1 bådafallen gäller del frågor som behandlats i kammaren så sent som i slutet avnovember . 1 ett anförande dä log Jag upp uiskoueis hänvisning lillpågående utredningsarbete och anförde atl väl ändå måsle kunnadiskutera delar av ell problemkomplex, även om del är under utredning -skattedebalten upphörde ju inie medan skalteut-redningen malde sig igenomåratals utredande.