prot · G20923 · 1978-12-31 00:00:00 — Vivar mänga som trodde att utbildningsklimatet i aldrig skulle bli såkonservativt igen att man på allvar diskuterar atl återinföra privilegier somdel har tagit så alt göra sig av med. Men det är märkligt hur snabbtdel poliliska klimatet kan förändras." Ja,det är i sanning märkligt. På en punkt har artikelförfattaren fel: denpolitiska enighet om utbildningsstrukturen som hon lalar om är intefullständig. Moderata samlingspartiet har i den ena reformen efter den andramarkerat sin högerprofil på ett väl påtagligt sätt. Därför värdet en storolycka för det svenska samhället all skolminislerposten fick besättas avmoderata samlingspartiet. Ävenfrån utbildningssynpunkt ärdet intressant atl granska regeringsförklaringarnafrån och och den folkpartisliska regeringens. Del är intebara antalet ord som minskal - det har också innehållet när del gällerutbildningspolitiken. När trepariiregeringen tillträdde 1976 hette del: "Reformpolitiken påskolans område förs vidare. Den skall syfta till en god utbildninganpassad lill elevernas anlag och intressen. Små skolenheter och mindre klassereftersträvas." Innandenna regering avgick hann den lämna en regeringsförklaring, där det omutbildning stod följande; "Somett led i reformeringen av skolans inre arbete kommer elevernas ochföräldrarnas medinfiylande i det lokala skolarbetet atl förstärkas. Förslagläggs fram om ny läroplan för samt om reformering av betygssystemeti och gymnasieskolan." Underdessa två är har inget enda förslag framlagts, som skulle innebära mindreskolenheter och mindre klasser. len interpellationsdebati sadedåvarande skolministern apropå mitt påpekande att inget gjorts på denna punkt: "Skulleinte kunna vänla med att bedöma vad denna regering haråstadkommit pä skolans område i förhållande lill regeringsförklaringen lillåtminstone , så atl vi fär litet lid pä oss." Nåväl,som lur var hann trepartiregeringen göra sin regeringsförklaring innan dengick, sä avsikten t. o. m. hann avslöjas. Del borde ha stått något omförslag i denna fråga, men som jag citerat gjorde det inte del. Jag hartidigare i debatt sagt all det kanske inle är bästa vägen all gå fram medhänsyn till atl kostnaderna för en verkningsfull sänkning av elevantalet iklasserna är myckel stora. SIA-modellen med fiexibla grupperingar bör ge ganskabra resultat utan större extra kostnader. Dennya regeringsförklaringen säger kort och gott: "Arbetet fören bältre skolaskall gå vidare." Den programförklaringen är heltäckande; säg det partisom inle kan ställa upp på detta! Detskall dock bli iniressani atl se vad regeringen kommer med. Det kanske kanfinnas anledning för alt läsa interpellationsdebatten från den 16maj . Jag skall inte trötta kammaren med atl räkna upp de insatser som viskulle ha haft alt räkna med, om regeringen suttit kvar. Men alla dessainsatser kan gladeligen inordnas under rubriken - i varje fall så länge de inte innebär nivågruppering och vidgadsatsning på de s. k. begåvningarna, vilket tycktes ha högsta prioritet hos denavgående ministären. Närdel gäller nivågruppering lycks man t. o. m. ha lyckais med att få in den i nyaskolförordningen. På annat säll går det näppeligen alt tolka 5 kap. 14 §; "Eleverpå samma färdighets- och prestationsnivå får för viss färdighetsträningsammanföras i en grupp enligt föreskrifter som regeringen meddelarsärskilt." Päden punkten börden nya regeringen göra alll för atl undvika denna form av socialskiktning av elever. Päen punkt har den nya regeringen uttryckt sig ganska klart, och del gällerforsknings- och utvecklingsarbetet. Det utgör gmnden för atl skapa en bättreskola. "Eltökat slöd bör ges till forskning och utveckling. Det har stor belydelse förframåtskridandet och för vitaliteten i samhället." Jag hoppas att del inte bara är teknisk forskningsom avses. Men man får sina misstankar, när man hör propåer om nedskurna anslaglill det pedagogiska forsknings- och utvecklingsarbetet. I årets budget harskett en nedskärning med , och den trenden lär fortsätta för nästa år.Forskarna börjar kalla budgetposten "avvecklingsanslag". SÖ:s planeringsrådhar t. o. m, efter informaiion om det sannolika budgetutfallet i skrivelseframfört sin oro över möjlighelerna all vidmakthålla en pedagogisk forsknings-och utvecklingsverksamhet lill stöd för skolutvecklingen i landet. De treprofessorerna skriver: "Oavsettvilket det slutliga utfallet blir måsle de uppgifter vi erhållit tydas så atlSÖ:s reservationsanslag för pedagogiskt utvecklingsarbete kommer alt reducerasinte bara i fasi penningvärde utan också i nominellt belopp. Detta äranmärkningsvärt i ett läge när medverkan av alla goda krafter torde behövas förall lösa skolans problem." Delär troligt atl av institutionernas forskare måste sägas upp, vilketrimmar illa med regeringsförklaringens ord om att elt ökat stöd bör ges lillforskningen. Avses därmed också den pedagogiska forskningen? BirgitRodhe har själv tillhört pedagogiska nämnden på den liden dä anslagen årligenhöjdes, . Med del inlresse hon dä visade för denna vikligadel av utbildningen i landet borde det inte vara svårt atl justera forsknings-och ulvecklingsanslaget uppäl. Detvar intressant att ta del av del inlägg i debatlen som förra skolministernBritt Mogård gjorde i går. Det gick hell i linje med hur jag i del här inläggetkarakteriserat utbildningspolitiken under trepartiregeringen. Det var ellförsvar för utbildningen av barn lill människor som har del gott ställt i värtsamhälle, Inle ett ord om elever med skolsvårigheter. Läroplansförslagetkritiserades bl, a, för atl valfriheten inte anses bli tillräckligt stor. Detkallas "diffust jämlikhetstänkande och oförståelse för andra än teoretisktlagda". Det är inte omtanken om dessa som driver fram dessa dunklaargument, utan det aren vilja att ge möjlighet att differentiera -att sålla agnarna från vetet. Det är den gamla vanliga högerpolitiken, nuinlindad i något slags omtanke om de svaga. Vadvärre är: Förra skolministern har i läroplansförslaget inle upptäckt SÖ:ssynpunkter på basfärdigheter. Det är bara del, alt basfärdigheter inte enbartgäller atl kunna läsa, skriva och räkna, som högerpolitiker menar, utan delgäller en träning av långt bredare omfattning för atl över huvud taget bli engod medborgare i ett alltmer komplicerat samhälle. Men den senare delen tränarnaturligtvis elever med goda och ekonomiskt säkra hemförhållanden redan ihemmiljö, så varför bekymra sig om atl de andra för något merän läsa, skrivaoch räkna? Ivanlig ordning talas om fiexibla elevgrupperingar, och för den oinvigde låterdel bra. Men nämner man det vid dess rätta namn-nivågruppering-så förslår varoch en alt är rädd för att den möjligheten sjabblas bort. Destudiebegåvade får också några ord med; "De med goda förutsättningar försludier fär inle tillåtas all lata sig genom skolan," Det finns inget belägg föratl del är så. Snarare visar den inlernationella jämförelsenmellan ett 20-tal länder alt hävdar sig mycket fint även mol länder somenbart satsar på de s. k, begåvningarna. Atl åter slår ett slagför betygen i är väl naturligt. På den punkten hoppas jagefterträdaren lyssnar mer på ungdomsförbunds synpunkter, framfördai senasle numret av . Menallra intressantast är upplysning alt del skulle finnas enproposition färdig om de s. k. skolnämnderna. Jag har kontrollerat uppgiftenoch fått upplysningen alt någon sådan proposition inle finns att lägga fram -omnu den nya skolministern skulle frestas. Hur skulle del vara möjligl för övrigtatt ha lämnat denna i oklober, när förhandlingar med personalorganisationernaännu inte hade förts då trepartiregeringen lämnade in? Jagskall inte kommentera hennes synpunkter på de privala skolorna -högernsinfiytande pä dessa måste väl vara över för gott . Alt hon avslutningsvis tarät sig äran av reformer på skolledarområdet, vilka beställts av redani SIA-besluten under socialdemokralisk regering, är väl bara ett uttryck förall det är svårl finna någon del i utbildningspolitiken under lidsom hon kan ha egen ära av. Del är en lid som vi med det snaraste glömmer föratl jobba vidare för en bättre utbildning. Låtmig slutligen återgå till vad jag inledningsvis sade. T. o. m. i tyckerman atl de två senasle åren betytt konservaliv skolpolitik i . gällerdel för alt visa om den trenden skall fortsätta. Iutbildningc-frågor har socialdemokratin och ställ varandra ganskanära. För inget av partierna har valet mellan ökad satsning på begåvningareller elever med skolsvårigheter varit särskilt svårt. När nu harkommit frän den black om foten som de högerorienterade krafterna i regeringenFälldin utgjorde, är del dags alt vrida ulbildningspolitiken rätt igen. väntar vi atl SIA-skolan kommer med snabbhet efter en ack såknagglig början. BO (): hann jag lyvärt inle fullfölja mitt anförande inom denutmätta tidsramen. För alt få tillfälle alt till kammarens protokoll inläsayueriigare några trafikpolitiska tankar har jag nu begärt ordet. Detbör enligt min mening allvariigl övervägas om inte ett flertal statligairafikorgan kan slås samman lill ett för all öka möjligheterna lill enhelhetssyn. En väsentlig uppgift för elt sådanl organ bör vara all följautvecklings- och forskningsarbetet på irafikförsörjningsområdet. Underen följd av år har de anslag som kunnat utverkas till vägbyggande ochvägunderhåll varil otillräckliga. Vad vägbyggandet beträffar har emellertid deextra anslagen av beredskapskaraktär varit av betydande storlek -under desenaste två åren större.än de ordinarie anslagen i budget. planeringsmöjligheter är det emellertid önskvärt ochmotiverat att föra över en del av beredskapsmedlen - förslagsvis 200 ä 300milj. - från beredskapsstal till vägverkels byggnadsanslag. Dessa medelsanvändning bör geografiskt bestämmas med hänsyn till arbetsmarknadslägel. Avstor belydelse för den svenska anläggningsinduslrins möjligheter atl föenlreprenadarbeten i andra länder är omfattningen av dess väg- ochbrobyggnadsverksamhet i hemlandet. Tyvärr har denna minskat avsevärt under enlång följd av år. I slällel har egenregiarbeten ökal i oroande grad.Denna tendens måste brytas, om den vikliga del av de svenska exportnäringarnasom byggnads- och anläggningsverksamheien utgör skall kunna fortleva och vidareutvecklas.Elt steg har tagits i den riktningen. Avvad jag här har sagt - i går och - torde framgå atl på trafikpolitikensoch angränsande områden finns många för allmänheten angelägna och församhällets makthavare svårbemästrade problem all lösa. Regeringens förslag lilllösningar av dessa kommer atl följas med stor uppmärksamhet av oppositionen idenna riksdag. Den allmänpolitiska debatlen är som en diversehandel ellerauklionskammare. Kundernas behov och intressen växlar från ändet ena än det andra. Minavsikt varatl i debatten lyfta fram några frågor som berör milt utskotts,kulturutskollets, verksamhetsområde, men som debatten utvecklats finner jag detnödvändigl att la tillfället i akt för att föra fram några av de akuta problemsom specielll berör befolkningen i milt hemlän. Altdöma av . Åslings inlägg i dagens debatt är det troligt alt han skullebeteckna mitt inlägg som bypolitiski, men jag tror att vi politiker måste taallvarligt på de problem som rör de människor vi representerar. Problemenvad gäller sysselsättning och näringsliv hopar sig. Medan den borgerligaregeringen, både den gamla och den nya, lalar om alt den är pä väg all lösanäringslivels problem, så drabbas alll fler människor av arbelslöshel. MedanGösta , och i olika tonarter sjunger påtemat Vi klarade krisen, nås allt fler arbetare och tjänstemän av bud om föreståendeinskränkningar, friställningar och avskedanden. Människorna i kaninle i de borgeriiga partiernas beskrivningar känna igen sin egen vardag. Jagmåste här fö säga atl oron är stor i milt län. En lidigaregynnsam regional ulveckling har vänt och är på väg mol en avveckling. De svåraproblem som drabbade lycks med enobetvinglig kraft nu tränga in över . 1den allmänpolitiska debauen nödgades jag konstalera attsamtidigt som den statliga regionalpolitiken föriorat sin kraft hade deborgeriiga riksdagsledamöterna från länet föriorat sin talförmåga. Deras kravhade tystnat. Den borgerligt dominerade länspressen underlät atl kritisktgranska den borgerliga politiken. Detta omdöme gäller också . RuneÅngström deltog i debatten i går. Jag väntade mig alt han då skulle ha någotatt säga. öppnade han ett åtgärdspakel inför massmediasbeundrande blickar. Såvitt jag vet har detta ännu inle gett ettenda nytt jobb. I gårdagens debatt hadeRune ingenting alt säga om åtgärder i vårt krisdrabbade län. Istället valde han att hålla en provpredikan för att bevisa sin sakkunskap i idrottsfrågor.Parentetiskt villjag säga alt idrottsrörelsen hade varil mer betjänt av ettbifall lill det socialdemokratiska kravei på ökade resurser till rörelsen. Denbesitter nödig sakkunskap, men den är faktiskt i behov av ökade ekonomiskaresurser. Jagtvingas således än en gång konstatera atl de borgerliga kollegerna inte ställernågra krav på den borgerliga regeringen när det gäller åtgärder i vårt län. stängs fabriksportarna vid anläggningar i ochLycksele. De stora ansträngningar som de anställda har gjort föratt fåfortsätta med en alternativ produktion har inte rönt något slöd från ägarnas,dvs. Statsföretags, sida. Inte heller regeringen har velat ge de anslällda sittstöd. Trots upprepade vädjanden lill förre industriministern har ingenförlängd nådatid erbjudils. Det socialdemokratiska kravei på att ingaavskedanden skall fä ske har avvisats av en enig borgerlighet här i riksdagen.Dessa borgeriiga politiker har inte vare sig i eller i andra sammanhangvisat några ansträngningar för alt hitta alternaliv produktion. Färjag framföra ännu en vädjan - nu lill den nye industriministern. Ge deanslällda vid en chans lill! Låt oss åtminstone få en förlängd lid föralt kunna flnna en alternativ produktion och kanske en annanföretagskonslmk-lion! De tvä månaderna fram är på lok för korttid. Jaghar här i min hand en broschyr som de Algotsanställda har utformat. Denskildrar hur del känns, hur man upplever det atl bli friställd. Omden nye industriministern i den provisoriska regeringen hade varit här, skullejag ha bett all fö överiämna den broschyren lill honom. Enannan fråga som har fått människorna att ifrågasätta regeringens vilja ärbehandlingen av det s. k. Vindelälvspaketei, Det åtgärdsprogrammei har nubollals i regeringen . En rad statsråd i den numera spruckna regeringengjorde uttalanden och utfästelser, men ingenting hände. Det påstods all enproposition var färdigskriven , , somlänsrepre-sentanl för i arbetsmarknadsutskottet, lovade altpropositionen skulle komma . faller redan snö över Vindelådalen,Ingen proposilion har kommii. Den finns inle med på förteckningen över utlovadepropositioner. Den fråga om åtgärder i Vindelådalen som jag ställde här ikammaren för en månad sedan är obesvarad. Jag väntar pä svar och undrar: Vadväntar regeringen på? Jaghar här kort berört ett par konkreta och akuta sysselsättningsfrågor. Frågor avmera övergripande näringspolitisk karaklär i Norriandslänen gäller malmen ochskogen. Här krävs del nu skyndsamma aktiva insatser för att trygga för vårtnäringsliv väsentliga råvambehov och slå vakt om sysselsält-ningsiillfällen. Deregionalpolitiska instmmenten måste återigen sättas i funktion. Den borgeriigaregeringen har successivt strött ut stödinsatserna över hela landei, ochprioriteringen av stödområdet harblivit allt svagare. idel avseendet var avskaffandet av arbetsgivaravgiften. hävdade deborgeriiga partierna att det inre stödområdet behövde prioriteras genom enlägre arbetsgivaravgift än övriga landet. När man nu skryter med att ha sänktarbetsgivaravgift glömmer man medvetet att tala om att man samlidigt har suddatul prioriteringen av del inre stödområdet också i detta avseende. Avslutningsvis:Vi behöver nu snabbt en ny aktivare näringspolitik och en pånyltföddregionalpolitik. detta anförandeinstämde (). Social nedrustning är ett uttryck som användes fiiligl avsocialdemokraterna under den förra valrörelsen, under den här ivåårsperiodenoch även här i denna allmänpolitiska debatt. Del går dock inle nu längre attmed trovärdighet hävda att en social nedrustning skulle ha skett. De tvä gångnaåren visar att vi i regeringsställning har gjort betydande insatser päangelägna områden. Tryggheten för alla generationer och grupper har stått icentrum för den politik som vi har fört. Det har varil och kommer alt vara denviktigaste grundstenen i cenierns socialpolitik. Del innebär att vi arbetar föratl skapa ett samhälle där alla kan känna en grundläggande känslomässigtrygghet, där gemenskap, personligt engagemang och ansvarslagande stimulerasoch där alla är garanterade en ekonomisk gmndlrygghel. Livsmiljön måsteanpassas efter människors förutsättningar och grundläggande behov. Underalltför många är har en bristfällig samhällsplanering fölt framkalla ochförstärka sociala problem. En bristande förmåga atl betrakta människanssiluation i en helhetssyn och i stället sätta ekonomiska och tekniska mål försthar bidragit lill detta. Under1960-talei byggdes alltså det koncentrationssamhälle varsutslag-ningsmekanismer vi får ta konsekvenserna av. Det var socialdemokraternasom svarade för atl del samhällel byggdes, men det skedde hand i hand medstorkapitalets inlresse, under livligt påhejande av moderaler ochfolkpartister. Dä - liksom nu - var del som varnade för konsekvenserna.Då - liksom nu - var det som förde debatlen om vilket samhälle vi villha atl leva i för oss, för våra barn och för de kommandegenerationerna. Attdöma av de uttalanden gjorde under den socialpolitiska debatten påden socialdemokratiska kongressen, och också här i den allmänpolitiskadebatten, har han emellertid börjat inse att det samhälle han varit med om attbygga har stora brister. Jag citerar från socialdemokratiskakongressen (enligt en tidningsuppgift): "Ivåra enorma ansträngningar atl bygga landet, utveckla välfärden, och värna omden sociala tryggheten kanske vi försummade en del. Sä blev en delbostadsmiljöer sämre än vi avsåg, så uteblev en del nödvändiga krafttag molbostadssegregationen, så fick några flyttlass i onödan rulla södemt och någrafamiljer fick börja om som främlingar i en ny miljö." Jagtänker inte motsäga i hans beskrivning. Jag tänker bara tillägga attdet var inte fråga om några fiyttlass i onödan, några människor som blevfrämlingar. Det var hundratals, tusentals människor som utan att självanämnvärt kunna påverka sin situation tvingades till uppbrott. Trotsatl ell ökat ekonomiski välsiånd byggdes upp har den del av den socialavälfärden som ligger i den känslomässiga iryggheten, livskvaliteten, minskatför många människor. Manklarar inte av att ta ansvar för och visa solidaritel med medmänniskor. Ettsådant samhälle leder till fler utslagna, nya sociala problem och flykt in imissbruk av olika slag. märker vi atl vad människor söker efter, det är inte enbart materiellating. Vi måste bygga ett samhälle med god livskvalitet där sociala aspekterredan från början har sin givna plats i samhällets planering. Då först kan viförebygga de sociala problemen. måste vi ägna oss ät att avhjälpa bristersom skapats genorri felgrepp planering. Socialpolitikär inget avgränsat område. Tvärtom - de socialpolitiska frågorna är i högstagrad heltäckande och rör i själva verket människans hela livssituation. Därförär det viktigt atl sälla in frågorna i sitt sammanhang och betona helheten, som desärskilda frågorna var för sig kräver största uppmärksamhel. Jag skall här kortfattat la upp tre av dessa områden-familjepoliliken, missbruksproblemen och äldrefrägorna. Närvi väljer handlingslinje inom familjepolitiken måste vårt mål vara atlsamhällsstödet skall byggas ul utifrån barnens situation och behov. Vi måstevälja vägar som ger möjlighet till ökad kontakt mellan barn och föräldrar. Ökadkontakt mellan generationerna, ökad gemenskap och trygghet och ökadjämställdhet. Devägar vi har valt för oss i den riktningen. Föräldraförsäkringen har byggts utmed . Ledighetslagen har beslutats. Nästa steg måste nu vara attfortsätta utbyggnaden av vårdnadsbidraget så som var planerat -en utbyggnadenligt nionde månadens konsimktion, dvs. med samma belopp oavsell inkomst.Därmed ger vi möjligheter lill kompensation för dem som minskar sinarbetsinsats från åtta till . Samtidigtmåsle fullföljandet av barnomsorgens utbyggnad fortsätta liksom de inleddaförberedelserna fören fortsatt utbyggnad av barnomsorgen under perioden198I-I986. Jaghade inle lillfälle atl gå in i debatten , men gjorde någrapåhopp mot mig och ville påstå att vi inle haft några kontakter medKommunförbundet om barnomsorgens utbyggnad. Jagtolkar påhopp som en stor besvikelse från hans sida över atlbarnomsorgsulbyggnaden blev annan än vad han hade räknat med. saknar hanargument och gör då sådana påhopp. Jagkan bara tala om all vi har haft regelbundna överiäggningar med Kommunförbundetom den situation vi har när det gäller utvecklingen av barnomsorgsulbyggnaden,liksom om den utbyggnad som skall ske efter 1981. För femårsperioden harkommunerna sedan sammanlagt planerat för daghem och familjedaghem med drygt 120000 platser. 6 proiokoll 1978/79:23-24 talade i går om en svångremspoliiik somdrabbal barnfamiljerna. Det är inle rikligt sant. Den tidigaretrepartiregeringen har lagl fram förslag lill förbättringar för barnfamiljerna- förslag som skall ge föräldrarna ökad valfrihet och barnen möjlighel lillgoda uppväxlvillkor. Barnbidragethar höjts , från . Det skullebli en höjning , och det är bra alt den nya regeringen fullföljer vadsom var planerat och kommer med förslag om delta. I oklober 1976 varbarnbidraget 17,3 96 av basbeloppet. utgör barnbidraget 17,9 96 avbasbeloppet. Jagkan också nämna atl samhällets totala utgifter för familjer och barn, dvs.såväl direkta ekonomiska insaisersomserviceinsaiser, lill 1978 ökatfrån 13 430 milj. kr. till 16 900 milj. kr., dvs. med 3 470 milj. kr. I procenträknat har del ekonomiska stödet och servicen till barnfamiljerna ökal med 25,. Serman på det direkta ekonomiska stödet - barnbidrag, bostadstillägg,barnpensioner, bidragsförskott, föräldrapenning - finner man all det från 1976lill 1978 ökat med 26,2 96. Godauppväxtmiljöer för barnen skapar grunden till den trygghet som aren vikiigkomponent för atl man i ungdomsåren skall undgå att dras in i problem medmissbruk av olika slag. Tillgäng till meningsfullt arbete är en annan sådanmycket vikiig komponent. Alkoholmissbruketär vårt lands största sociala och socialmedicinska fråga. Ett annat stortproblem, om än inte lika omfattande, är narkotikamissbruket. Inomloppet av elt år fick ta ställning till två stora program medåtgärder mot missbmksproblemen i samhällel. och socialdepartementethar nu övertagit ansvaret för samhällets alkoholpolitik och inie bara förvårdfrägorna. Jag betraktar alkoholnämnden - knuten lill -somen myckel vikiig funktion i del alkoholpoliiiska arbetet,därför atl i nämndenfinns hela Folkrörelsesverige representerat. Dettaär en milstolpe i svensk alkoholpolitik. Genom folkrörelsernas representationär vi alla engagerade, och jag förutsätter an alla tar sin uppgift på allvar. Kampenmot narkotikan måsle föras på bred front. Det är nödvändigl alt de åtgärder sombeslutals och igångsatts inom det narkotikapolitiska programmet följs upp avkommuner och landsting till verkningsfulla insatser. Inledningen har därmedgjorts till en narkotikapolitik, vars syfte är atl eliminera del missbruk somödelägger många människors liv, leder till brottslighet och rycker undanmöjligheterna lill en meningsfull tillvaro för många människor. Del är ocksånödvändigt all den nya regeringen fullföljer de satsningar som var planeradenär det gäller både narkoiikaområdei och alkoholpolitikens område. Elt annat viktigt områdeär omsorgerna om de äldre. Samiidigisom anlalel pensionärer ökar inträder också en förskjutning mol högre åldrar.Vid sekelskiftet kommer det att finnas ca 150 000 fler personer som är 80 åroch äldre än vad fallet var 1975.