prot · G20945 · 1978-12-31 00:00:00 — Ettbra exempel på vad detla kan ge är , där man vid enorganisationsöversyn, som vi i sysselsällningsulredningen har studerat, sadesigalt man skulle flytta ut 450 centrala jobb. I stället skulle lika mångaskapas lokall. Det visade sig dä all del bara behövdes 225 jobb lokall. Manfick alllsä en ökad effektivitet genom en decentraliserad beslutanderätt. Dennuvarande regeringen talar liksom den föregående gjorde om alt avbyråkratiserasamhället. bra säll är att flytta ned besluten och därmed ocksåbefattningshavarna -och det kan man göra ulan att behöva utöva något störretvång. Del är inle svårl all på en femårsperiod minska antalet anställda vid decenlrala verken med 10 000 personer och i slällel lägga ul beslut pä länsplaneloch på kommunerna. Del kan ske genom naturlig omslällning, ulan tvång. Delfinns naturligtvis också anställda vid cenlrala verk som gärna tar ett arbeteute i landet. RolfWirtén log upp glesbygden och Vindelälvspaketei. Jag lalade med omdelta sä sent som , och jag upplevde då atl bekymren i första handfanns på budgetdepartementel. Del finner jag inle heller särskilluppseendeväckande, eftersom de flesia ministrars bekymmer ligger på budgetplanet.Med de budgetunderskott som förekommer kan självfallel en och annan diskussiondär komma alt ta sin tid. Jaglänker inle smila ifrån milt ansvar. Om man vid klassificeringen av länennäringslivsmässigt på räll säll utnyttjar de sex stödområdesklasserna, fär manden behövliga differentieringen. Om så inle sker, kommer del atl bli säattraktivt atl utveckla sig i de allra största orterna atl de mindre inteklarar sig. Jag vill vädja till att beakta detla när han framläggersina förslag. Jagkanske i annat sammanhang får tillfälle att ge uttryck för min direkta syn pådessa frågor. Om del är sä atl del i detta sammanhang har förekommii en delförflugna uttalanden men atl RolfWirién ändå, som han sagt här , haren godvilja på detla område, lackar jag för min del för den deball som här har förts. 0/77regionalpolitikens inriktning Jag har redan sagt all del inte var några förflugna uttalanden, utandet var uttalanden som visarall vi måste ha både en akiiv regionalpolitik ochen rörlighet pä arbetsmarknaden. Annars får vi inle den dynamik som behövs isvenskl näringsliv. Det var den frågan som jag ställde lill . Hanvill för sin del erkänna all del behövs en rörlighet mellan branscher. Det ärvackert så, men tydligen för det i lankevärid icke förekommanågon geografisk rörlighet, och det trorjag är en omöjlig filosofi att driva.Jag hoppas det inle riktigt var avsikten med inlägg. Delär några saker som jag skulle vilja la upp igen med anledning av alt ToreNilsson nu har berört något som egentligen var . Åslings ursprungligatanke, nämligen atl det inte är några svårigheter atl fiytta ut 10 000 personerfrån cenlrala ämbetsverk lill regioner och kommuner. Jag har i och för sigsamma funderingar kring della - man kan decentralisera på del sättet genom allta ul funklioner. Men därifrån lill att säga atl della är något som är mycketlätt all åstadkomma tror jag steget är rätt långt, . Det härkräver nog ett räu ordentligl utredningsarbete, innan man vet all man kan föutflyttning av funklioner lill regioner, men jag ställer gärna upp på denmodellen. Däremoihar jag litet svårare all förslå den krilik som försökte förafram i sitt förra inlägg, nämligen atl del var fel att man förlade nu befintligverksamhet lill . har ganska klart redovisai i sinaställningstaganden all befintlig verksamhel skall man i fortsättningen intefiytta ul, utan skall del ske en decentralisering av den cenlrala statsförvaltningenför det bli i form av nya ämbetsverk enligl den modell som vi har enats omär tillämpbar, dvs. all ta ut funklioner. Närdel gäller den centrala stiftelsens lokalisering till så är del ändåså, , all av del hundratal personer - del kanske blir drygt 110-somskall vara verksamma där, så finns ell 70-80-lal i AMS, dvs. De skulle då flyttas över från den offenlliga sekiorn tillelt område reglerat av ptk-avial. Man har inte den situation som vi hade vidden tidigare utflyttningen av ämbetsverk, där statstjänstemän skulle flyllasmed oförändrade anställningsförhållanden. Del var svårt nog. Det här skulle blinäst intill omöjligt atl klara inom den tidsram som vi här i förnågot är sedan har besläml att klara den skyddade verksamheien, alllsä framtill . Inom den ramen hade vi icke klaral en ullokalisering avden cenlrala stiftelsen, om vi ville ha med de här mycket viktigafunktionärerna för den skyddade verksamheten, personer som har lång erfarenhetav delta arbete och som kommer alt vara av ulomordenllig belydelse när vi skallbygga upp den skyddade verksamheien i stort i , en verksamhet som ju harkolossal format - det gäller 27 000 personer ute i regionerna. Det är alltså endecentraliserad verksamhel i stor skala, där man skulle ha den regionalaledningen ordnad jusl på del sätt som vill plädera för, nämligenatl varje län har 30-40 personer i den regionala ledningen. Detla skall däställas i förhållande lill del antal som jag nämnde, 110 personer, i dencentrala stiftelsen. Jag kan alltså konstatera, , all riksdagensintentioner fakiiski har följis när det gäller lokaliseringen av de cenlralastiftelserna. Fårjag också, herr talman, säga alt del är elt oerhört expansivt resonemang somBörje för. Del är väl i och förslg vackert alt man vill satsa si och såmånga tiotal och rent av hundratal miljoner på den ena eller den andraverksamheien - del må vara utvecklingsfonder eller något annat - för allslimulera näringslivel. Men del måste också finnas elt ansvarstagande för dentotala budgeten. Jag tror ändå alt också måste inse all skulleman springa ifrån del ansvaret, skulle det bli en infiationsutveckling, somskulle allvarligt försämra möjlighelerna för svenskl näringsliv att fungera påhemmamarknad och på exportmarknad. Självfalletkommer vi i regeringen, när vi skall ta ställning till den regionalpoliliskaproposilionen, alt göra jusl så som förutsatte: gå igenom allldella för att fö den helhetssyn som krävs för atl vi skall kunna nå bästaresultat. Men vid den lidpunkten är vi icke ännu, och den debatlen för därföranslå lill dess. Jag tackadevissl för mig lilet för . Delär rikligl alt för sin del medvetet ville la itu med besluten altflytta befattningarna närmare människorna, men sysselsällningsulredningen varfaktiskt också enig på den punkten, så del är bara atl ta itu med della. RolfWirtén kommer lillbaka till röriighelen på arbetsmarknaden, men jag kan för tyvärr inte tolka honom på något annat sätt än jag gjort, eftersom jag vetall man har oerhört svårt all resonera om rörlighet i någon annan riklning änlill de stora städerna så är del bara för de små kommunerna att huka sig. arbele vill jag också säga någonting om. AMS har 800centralt anställda och begär ständigt yllerligare resurser för arbetsvärd. Jagvet att hela centrala verk har flyttats och att större delen av personalendär kanske har omplacerats vid olika statliga organ. Jag tror an man myckel brahar kunnal klara placeringen av de människor som finns inom AMS. Om jag harräll förställ syftel med den centrala stiftelsen, är det exportaffärer ochliknande saker som anses viktigast, och sådanl har AMS också sysslat med. Menjag tror ändå atl det finns väl så goda erfarenheter på annat håll än inom AMS;del vill jag klan säga. Sedanlalade ni om 110 man, men de båda kommunförbundens representanter har sagt;Begränsa er lill 50! Där gäller det praktisk regionalpolitik. Om man låter bliatl deialjslyra och i stället har vissa viktiga cenlrala funklioner samlade,kan kanske 60 av de 110 jobben hamna ute i länen, varvid man för dem närmaresin egen verksamhel. -Jag förstår alt della ännu inle är berett påregeringskansliel, men jag vill ändå lala om hur vi har resonerat i den härfrågan. RolfWiriénlycker att jag verkar expansiv. Ja, man kanske anser sig ha råd med miljarderål olika häll, men ell par tre yllerligare i länemedel-som man för ränta på -till de regionala utvecklingsfonderna, som skapar fastaoch riktiga jobb, kanske man inle anser sig ha råd med. Det är då som jag menarall man har hamnat fel, eftersom man ju för belala motsvarande eller störrebelopp via AMS, i form av arbetslöshetsförsäkring, eller via socialförsäkring iform av förtidspensioneringar m. m. Sysselsällningsulredningenhar också undersökt möjligheterna lill arbete ål handikappade. Om man larhänsyn lill merbelalningen vid en anställning kontra de pengar en pensioneringkostar visar del sig all produktiviteten inle behöver vara särskill hög för atldel sammantaget skall vara en god insals all sysselsätta människor, och framföralll är det mänskligt. Avslutningsvis tror jag för min del hell och fulll altdel bäsla man kan göra är atl flytta kapitalet lill människorna och ickemänniskorna lill kapitalet. 0/7? Med anledning av uppgift att 50-60 personer skulle ingåi den cenlrala stiftelsen villjag bara påpeka alt anlalel, under det år jag harföljt arbetet, aldrig har legal under 100. har någon annanuppfallning har den inle redovisals för regeringen. Får jag bara notera att fördenna verksamhel med 27 000 personer finns elt centralt huvud på 110tjänstemän. Del är en mer decentraliserad verksamhel än jag tror hitta i något annat sammanhang. Närdet gäller den geografiska röriighelen kan jag inte underlåta alt påpeka förBörje alt vi , pä grund av de problem vi upplevt de senaste tvä treåren, haft en slörre utflyttning från skogslänen än under de tidigare fem-tioåren fram lill 1975. Därför trorjag aU skall vara litetförsiktig med att lala om som en framgångsrik period i dethär hänseendet. Där har del verkligen varit problem. Fårjag också om AMS-pengarna säga alt vi framför allt salsal på all få framtjänster och arbetstillfällen. Del är viktigare än aU göra kapitalinsatser avolika slag. Det ger mindre jobb. Beredskapsjobben skall vara lill för all gemän niskor sysselsättning, och då menar vi att den verksamheten ärden mest 0/77totalförbud mot användning av asbest Det innebäricke, , att vi avstått frän alt bygga vägar och göra andraviktiga investeringar av del slag nämnde. Det viktiga är ändåatl skapa jobb, och det är del som varil det riktningsgivande när bidragenlades om lill beredskapsarbeten för något halvår sedan. Överläggningenvar härmed slulad. § 9 Om totalförbud motanvändning av asbest Arbetsmarknadsministern erhöll ordetför att besvara {vpk)anmälda inlerpellation,1978/79:63, och anförde: har frägal mig dels när regeringen tänker vidlaåtgärder för att tolalförbjuda import och användning av asbest, dels omregeringen kommer att vidla åtgärder för all alla arbelare som i sill yrkeutsatts för asbest får genomgå grundliga läkarundersökningar, dels vilkaåtgärder regeringen kommer att vidla med anledning av all del enligt Lars-OveHagbergs uppfattning nu skulle vara belagt all kadmium har cancerframkallandeegenskaper. Fråganalt genom lagstiftning förbjuda användandei av asbest har tidigare vid fleratillfällen diskuterats i . har också tagit ställning mol ensådan lagstiftning eftersom del ansetts otillfredsställande med ett förbud sommåste förses med långtgående dispensmöjligheter för de fall dåersättningsmaterial för asbest inle finns. har framhållit atldet i fråga om andra hälsofariiga varor visat sig vara möjligl atl nå godaresultat genom tillämpning av arbetarskyddslagstiftningen i förening mednoggrann kontroll frän arbetarskyddsmyndighelernas sida. Denna väg borde väljasockså belräffande asbest. Arbetarsskyddslyrelsenutfärdade nya asbeslanvisningar som efter hand har kompletterats.Grundregeln i anvisningarna är att asbest om möjligt inle skall användas iarbelslivet ulan ersättas med någon icke hälsofarlig eller mindre hälsofariigvara. Grundregeln har kompletterats med dels förbud atl använda produkier sominnehåller blå asbest, dels förbud atl tillverka eller använda vissa produkiersom innehåller asbest. Inskränkningarna i användningen av asbest har medförtatt såväl tillverkningen som importen av asbest drastiskt har minskal undersenare lid. används asbest främst vid tillverkningen av vissa rör ochvid tillverkningen av bromsbelägg. När det gäller dessa produkter pågår f n.utvecklingsarbete för alt finna ersättningsmaterial. Arbelsmiljölagen,somträdde i kraft den Ijuli , ger ökade möjligheter alt kontrolleraanvändandet av fariiga ämnen i arbetslivet. Med slöd av den nya lagen pågår fn. inom arbetarskyddsstyrelsen arbete med nya och ännu strängareasbeslföreskrifter. Avsikten är att föreskrifterna på sikl skall komma attfungera som elt totalförbud. Jagvill också nämna att produktkontrollnämnden har utarbetat ell förslag lillkungörelse, enligt vilket asbe.st och vissa asbesthaltiga produkier klassas somgift eller vådligt ämne. En kungörelse med denna inriklning skulle innebära allanvändning av asbest utanför arbetslivet blir underkastad samma striktareglering som inom arbetslivet - något somjag uppfattar som synneriigenangeläget. Motbakgrund av de omfattande insaiser som gjorts finns det enligl min uppfattningingen anledning alt nu vidla några ytterligare åtgärder för atl förbjuda importeller användande av asbest. Närdel gäller frågan om möjligheten all fö genomgå läkarundersökning för dem somvaril verksamma i arbetsmiljöer med asbestrisker villjag framhålla atlregeringen beslöt alt anvisa särskilda medel för sådan kostnadsfrihälsoundersökning. Ca 25 000 personer ansågs vara aktuella för undersökning.Fram lill hade emellertid bara ca 10 000 personer blivitundersökta. Mot denna bakgrund beslöt regeringen ijuni atl medel för sädanahälsoundersökningar fick användas till slutet av juni 1979.Arbetarskydds-styrelsen och socialslyrelsen har gemensamt informeratsjukvårdsstyrelserna och samtliga läkare om de fortsatta hälsoundersökningarna.För all nå ut lill de människor som bör undersökas har annonsering också sketti dagspressen. Slutligenvilljag ta upp frågan om eventuella initiativ från regeringens sida medanledning av farhågorna att kadmium har cancerframkallande effekter. Dethar varit känt att kadmium är hälsovådligt och kan ge upphov tillbl. a. njurskador. har vissa undersökningar gjoris som visar altdel kan finnas ett samband mellan kadmium och uppkomsten av cancer. Motbakgrund av de dokumenterade kunskaper som redan finns tillgängliga om kadmiumsskadliga effekter har arbetarskyddsstyrelsen utfärdat anvisningaroch föreskrifter för arbete med kadmium och kadmiumhalliga material.Anvisningarna Iräder i kraft . Enligt huvudregeln ianvisningarna skall kadmium om möjigt ersättas med icke hälsofarlig ellermindre hälsofarlig vara. Då så inte är möjligl skall sirikla bestämmelserföljas. Arbelarskyddsslyrelsen har alltså vidtagit åtgärder för att förhindraatt arbetstagare kommer i kontakt med kadmium. Dessa åtgärder kommernaturiigtvis att följas upp genom kontrollinsatser från yrkesinspektionenssida. Jaganser det f n. inle nödvändigl att ta några ytteriigare initiativ på grund avde rön om kadmiums eventuella cancerframkallande egenskaper som på senare tidkommii fram. Jag vill dock försäkra atl vi följer dessa frågor med storuppmärksamhel. 0/7?totalförbud mol användning av asbest (vpk): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret på min interpellation.Svarei ger ju inget nyll. Del är samma välvilliga svar som tidigare;försäkringar om alt frågan skall uppmärksammas. Atl frågan skall följas medstor uppmärksamhel är en annan variant av svar. 0/7/totalförbud mot användning av asbest samma sorls svar som vifåll på våra molioner och frågor sedan vpk 1972 motionerade om ett importförbudmol asbest. Del skall man då se mol bakgrund av atl del praktiskt tagel varjeår har kommii larm om asbestens fariighet och samband med cancer. Delär på grund av underlåtenhet från myndigheter och andra ansvariga alt vidlaåtgärder som asbesten fortfarande kan härja och vålla nya skador. Man vidtarheller inga åtgärder mot dem som brukar asbest - förelag och deras ägare. Delärju de som infört asbesten, och del är de som använder den i arbetslivet. Delär denna slappa lagstiftning som får bestämma när asbesten skall ut urarbetslivet. Förelagen har inget riktigt tvång på sig att ta fram ofarligaersättningsprodukter. Det allvarliga är alt trots all asbestens samband medcancer är belagt fi nns det fortfarande de som nonchalerar riskerna. Det ärinle så allvarligt, det är överdrifter, del är asbesthysleri - detta är någotav det som vi som deltar i denna debatt får höra. Dennanonchalans finns också när del gäller andra giftiga produkter och ämnen. Ochdel verkar som om svenska myndigheter och ansvariga lagstiftare är de sista atlerkänna atl del finns klara arbetsmiljörisker som har samband med sjukdom.Under lång lid har vi fält arbetsmiljöriskerna klargjorda för oss, samtidigtsom ansvariga politiker och myndigheler slagit ifrån sig och lydligen ridit påden opinion som företräds av dem som vill nonchalera del hela. Men til syvendeog sidst är det så, att om asbest och andra fitriiga produkter får härja frittpå arbetsmarknaden, kommer del atl drabba dem som är ute i arbetslivet. Det ärde som kommeratt få betala med sina liv, med sjukdom eller med all gå förtidigt från sina arbetsplatser. Atllägel är allvarligt visar nr 31 av fackförbundslidningen Byggnadsarbetaren.Tidningen tar pä ledarplats upp hur de ekonomiska intressenterna i det härlandet har tonat ner riskerna för asbest och hur t. ex. utredningen kringhälsotillståndet hos dem som arbetat vid Skandinaviska Elernit i Lommasaboterats. Den påvisar också all kapilaliniressena inle drar sig för att päelt mycket allvarligt vis sälta sina egna intressen före arbetarnas hälsa.Tidningen kritiserar också i samma ledare del överslätande agerande som vissaforskare och myndigheter ägnar sig åt. Ledarkommentaren avslutas med följandemening; "Tyvärr är asbesten bara en av otaliga produkier, som dagligenvållar skador, lidanden och för tidig död bland dem som arbeiar med dem. "Det är en sanning som jag lycker all myndigheter och ledande politiker iansvarig ställning skall fundera litet pä inför den framlida lagstiftningen. Detsom stod i Byggnadsarbetaren fick sin uppföljning i går när TV;s Aktuelltvisade all Euroc sedan 20 är tillbaka velat om att det fanns samband mellanasbest och cancer och att det i yrkesinspektionens arkiv i finns materialsom visar alt delta samband var känt för berörda myndigheter och förelag. Dellamaterial är så allvarligt all LO:s jurister nu anser sig kunna gå till domstoloch kräva skadestånd av förelaget som har orsakal dessa arbetares lidanden pågrund av asbest. Det finns också i materialet, vilket kom fram i TV:s Aktuellt,en brevväxling mellan företagsledare och konlakler i . Av denna framgårall man på ett tidigt stadium hade fått klart för sig att asbest har farliginverkan. Trols detla har asbestens påverkan på arbelarna fortsatt. Vifrån kommunisterna menar atl det , när vi väckte enmolion om totalförbud mot asbest, var uppenbart alt det enbari var enförbudslagsiiftning som drastiskt och snabbt kunde få ner slörre delen avasbesihanteringen och asbestens verkningar. Vi anser all ell förbud måste riktasig mol importörer av asbest och asbeslhalligt material, eftersom det i övrigtär meningslöst alt förbjuda den asbest som redan finns i landet, på väggar o.d. Detdispensförfarande som kan bli nödvändigl måste enligl våfmening vara ylterslrestriktivt. Dispens får endast lämnas i sådana fall där importören kanföreskriva hur hanteringen skall gä till och hanteringen har godkänts av berördfackförening och av yrkesinspektionen. Men arbetsmarknadsministerntillbakavisar, som jag ser det, återigen elt sådant tillvägagångssäll. Isvarei säger arbetsmarknadsministern alt den väg som man nu har gäll fram hargivit goda resultat med andra hälsofariiga varor. Han hänvisar då lillsocialutskottet, och rider pä dess uttalanden. Men tolall på arbetsmarknadenhar den lagstiftning som vi har inle givit några framgångsrika resultat. Fortsätterman att titta pä del svar som arbetsmarknadsministern ger mig kommer man lillkärnfrågan: När skall ersättningsmaterial komma fram? I svaret finns bara enfrom förhoppning; del sägs att del f n. pågår utvecklingsarbete för alt finnaersättningsmaterial. Del är en vals som gäll vidare. Men när kommerersättningsmaterial? Vilken press finns det på dem som använder asbest ? Delärsedan egentligen en logisk kullerbytta som kommer när arbetsmarknadsministernbeskriver de asbestföreskrifter som skall komma. De skall innebära totalförbud.Men varför dä inte föreskriva totalförbud nu och vända på utvecklingen, ställakrav på dem som använder asbest om alt komma fram med ersättningsmaterial? Delhar talats om delta länge nu - länge nog. Altarbetare inle går och undersöker sig trots alt del ställts medel tillförfogande - del skulle gälla 25 000 personer - vill jag till viss del skyllapå atl myndigheter har gett frill spelrum för dem som velat nonchalera riskernamed asbest. Del kommer fram om vi ser på exempelvis byggnadsarbetarna och derastidning, man har intervjuat byggnadsarbelare ute i produklionen om varför deinle gäll pä den här undersökningen. De har fött för sig atl det här med asbestbara är ijafs. Jo, därför atl myndigheterna inle lagit frågan pä allvarutan gett efter för delta resonemang om asbesthysleri. Det har fött till följdatt många av dem som borde undersökas nonchalerar den här frågan . Enbyggnadsarbelare som intervjuals har gått pä denna undersökning och föll beskedom atl han har en godartad dammlunga. Han blir naturligtvis oroad, och detkommer allt fler atl bli. Men kärnpunkten är varför man inte följer upp frågan.Här gäller del de brislande resurser som finns i dagens läge men också dendiskussion som myndigheler och ansvariga politiker har åsladkommil - all maninte tagil asbeslvarningarna på allvar. 0/7?totalförbud mot användning av asbest Omloialjörbud mot användning av asbest Kadmiumär ett annat ämne som dyker upp gång efter annan. Och jag känner all svareiandas samma slags tongångar som när vi 1972 log upp asbest. Man vidtar åtgärderoch skall om möjligl hitta ersättningsmaterial. Men ämnet skall inte heller nuklassas som cancerframkallande i den nya gränsvärdeslislan. Man måste frågasig; Är de här åtgärderna lill fyllest ? Är del den här linjen man skallfortsälla med? Jag är myckel tveksam inför alla dessa förbehåll, alla dessa"om möjligt". Jag anser alt alla ämnen och produkier som ärcancerframkallande måsle man se pä med stort allvar för att komma till rättamed problemen. Annars fär vi nya katastrofer, och en annanarbetsmarknadsminister för i sin tur slå upp och skylla ifrån sig och säga: Detär andra som har förorsakal detta, del är mycket bättre , vi har bältrelagstiftning osv. Jagvill komma fram lill vilka som är skyldiga här. Det pågår en debatt i omatt stämma dem som är skyldiga. Vilka är det? Framför alll är det de företagsom använt de här medlen. De är huvudskyldiga. Men det är också andra, sommyndigheler. Alt del pä yrkesinspektionen finns material som kanbelägga ell orsakssamband måste vara en myckel allvarlig sak. Jag vill ocksåanklaga de politiker i den här regeringen, den förra regeringen och även denförrförra regeringen som inle vidtagit åtgärder ulan nonchalerat frågan. Vadhar hänt sedan regeringen hade att ta ställning lill elt förslagförsta gången, frän lill ? Del är det förstaförslagel kom. Jag anklagar dessa politiker för att ha en stor del av skuldentill att problemen med asbest inte är uppklarade och alt något rejält grepp omfrågan inle har lagits. Enannan sak som också spelar med här är anvisningarna och deras innebörd, all deinte är direkt straffsanktionerade, som flera fackförbund pekat på i andrafall. Del ärarbetarskyddsmyndigheierna, yrkesinspektionen, som skall åstadkommaen sådan straffsanktionering. Det måsle vara en riktig ålgärd alt göra det,eftersom vi vet att man öppet bryter mol anvisningarna i alla dessa allvarligafrågor. Ärdetinte, med hänsyn lill de exempel som finns-jag tänker bl.