prot · G20948 · 1978-12-31 00:00:00 — Dåvarandeförsvarsministerns förord för Bjärsjöallernalivet kan väl i och för sig intesägas ha inneburit någon överraskning, men del skulle inle heller ett valenligt alternativet Vreten ha gjort. Det som för natur- och miljövärds-vännernakom alt uppfattas som nytt, överraskande och oroväckande var den hårdaskrivningen beträffande behovet av vägar och branddammar inom naturreservatetpå södra . Det framhölls alt det "med hänsyn lill den uppenbararisken för bränder i samband med skjutningen" var "oundgängligennödvändigl" all anlägga vägar och branddammar i hela området i denutsträckning som skulle behövas för att fä en god brandberedskap. Detla harväckt stor oro för atl ett känsligt område - ett av , för atl inte sägaNordens, intressantaste vildmarksområden -skulle komma all helt förstöras,kanske inle främst genom skogsbränder utan av ett nätverk av vägar, brandgaloroch branddammar. Personligen tillmäter jag just miljö- och nalurvårdsintressenaen avgörande belydelse. Efterdel atl proposition och molioner avlämnats lill och rörsvarsutskottetinlett beredningen av della ärende har frågan kommii i ett helt nytt läge, ioch med alt kommun träffat en principöverenskommelse med vederbörandemilitära myndigheter om disposition av vissa markområden. Ulöver frågan omvilket område som bäst tillgodoser del egentliga syftel med övningsområdet ochfrågan om vilket alternaliv som medför det allvariigasle intrånget, kommerdärigenom frågan om möjligheten all åstadkomma en rationell och långsiktigsamhällsplanering i kommun i centrum. Detta är elt förhållande somenligl min mening måsle tillmätas en hell avgörande betydelse. Del är invånarnai kommun som mest och allvarligast berörs av detta kompliceradelokaliseringsproblem. När man nu träffat sill val skulle del vara orätt avriksdagen alt besluta i strid med detla. Jagber därför, herr talman, atl fä yrka bifall lill utskottets hemställan i vadgäller punkten 4. Vissa markföiyärv för armén, m. m. Vissamarkföiyäiy för armén, m. tn. KARLLEUCHOVIUS (m): Jag tänker i miu inlägg endast beröra skjulfältsfrägan för Skövdegarnison. Dä jag själv är bosall i den trakt som berörs av förslaget och är enav de 6 000 som har undertecknat elt upprop mot skjutfält på Vreten vill jaganföra några synpunkler på della ärende. Försvarsutskottetsmajoritet hargått emot både propositionsförslaget och majoriteten av remissinstansernaoch föreslagit atl skjutfältet skall förläggas enligt alternativet Vrelenmindre. Ulskottsförslaget har både överraskat och förvånat oss som bor i dentrakten. Den proposilion som vi nu behandlar, 1978/79:5, avlämnades av denförutvarande försvarsminislem efter godkännande beslut avireparliregeringen. Enligl prolokollsan-teckningar från della sammanträde varockså de folkpartisliska statsråden , , och . Alt folkpartileda-möter i försvarsutskottet gått emol sina statsrådkan nog anses som en mycket snabb åsiklsändring även för all gällafolkpartister. Har försvarsulskotlets slällningslagande gjoris efter intryckav kommunstyrelses beslut, är delta att beklaga. Men alt så torde haskett framgår av vad utskottet skriver; "Utskoiteikan vidare konstatera alt nya förutsättningar har knutits lill alternativetVreten mindre genom den principöverenskommelse som har träffats mellanSkövde kommun och militärbefälhavaren i Västra militärområdet." Enliglmin och mänga andras bedömning ärdeila kommunstyrelsebeslul olagligt, och delhar också överklagats. Kommunstyrelsen hade inga som helst befogenheter atländra på del ställningstagande som kommunfullmäktige i , därtill tvågånger, beslutat, nämligen alt inle ta ställning lill något av alternativen.Utskottet kan således ha fatlal sitt beslut på delvis felaktiga uppgifter, ochdeUa skulle vara att beklaga. Skulle också göra detsamma, så vore delän värre. Fullmäktiges i beslut slår alltså fortfarande fast. Denulredning av frågan om ell skjutfält för garnison som ligger lill grundför regeringspropositionen har föreslagit två alternativa lösningar; Bjärsjöeller Vreten. Såväl arméchefen som militärbefälhavaren säger att båda områdenaär godtagbara som skjulfält. Av remissinstanserna har de flesta och också detyngsta förordat Bjärsjöområdel. Bland dessa kan nämnas länsslyrelsen,lantbruksnämnden, skogsvårdssiyrelsen samt kommunerna , ochockså . Förord för Vrelenalternativel har främst kommit frän demilitära myndigheterna och från . Försvarels fastighelsnämndsmajoritet har föreslagit Vreten mindre. Såvälarméchefen som militärbefälhavaren säger i sina yttranden atl de inte anser sigha möjlighel atl göra någon avvägning mellan mililära och civila intressen. Detär dock helt klart alt de mililära intressena här har avgjort frågan. För anser jag i likhet med de flesta remissinstanser, trepartiregeringensproposition och en myckel stor ortsopinion atl skjutfältet bör förläggas lillBjärsjö och samordnas med det där redan befintliga skjutfältet. "Bjärsjöområdel lar icke i anspråk någonväsenllig åkerjord, den produktiva skogsmarken och virkeslillgängen ärväsentligen sämre i än i Vrelen. Bjärsjöomrädeis värde urnaturvårdssynpunkl är dessutom betydligt lägre än vad som gjortsgällande." - Det skriver bl. a. jordbruksgrupp i Skaraborgslän lill sin riksdagsgrupp här i . Del brevet torde ha delats ut tillsamtliga ledamöter i . Jagkan instämma i detta uttalande, att del här finns en överdriven farhåga. Ilikhet med vad som sägs i yttrande tror jag atl försvarels,friluftslivets och naturvärdens iniressen kan samsas i delta sammanhang. Ialternativet Vrelen mindre, som försvarsutskottets majoritet föreslagit, larman i anspråk inle mindre än god och ca 1 600 hekiarskogsmark med den dubbla skogslillväxten i jämförelse med skogen iBjärsjöområdel. Näringslivsexperlersom man talat med har kommit fram lill altca 2 000 människor kan få sitt näringsbehov tillgodosell genom de produkter somkan produceras inom Vretenområdet. Detla är också elt argument som lalar molVrelen och för ett skjutfält pä Bjärsjöområdel. Dä militären tidigare lagil ianspråk slora äkerjordsarealer i området, lycker vi som bor där nere atl del nufår räcka. Vi vill inle släppa till mera . Här i har vidolika tillfällen flera talal om all åker och produktiv skogsmark skall sparasför sitt ändamål, då det finns andra alternaliv att tillgå -och det finns del idetta fall. Både alternativet Vreten och alternativet harju tillstyrktsav de militära myndigheterna. Jag är således inte motståndare lill atlförsvaret får mark. Men när det finns möjigheter atl bevara god ochförlägga skjulfältet lill ett område som kanske betyder mindre i dellasammanhang, tyckerjag också att man bör välja del området. Utskottetavslutar sin framslällning angående skjutfält för Skövdegarnisonen medföljande mening: "Utskottet vill i delta sammanhang särskill framhålla allfältets detalja vgränsning, anfallsbanors placering, skyddszoners omfattning m.m. måsle bestämmas i nära samarbeie mellan länsslyrelsen, försvarsmakten ochberörda kommuner." Efter alt ha läst detla mäslejag få ställa frågan: Varthar markägarna lagil vägen, de människor som har sina gårdar eller sina villorinom områdei, de som måste lämna sina jobb, därför alt dessa försvinner? Har dehär människorna inget som helst alt säga lill om? Här tycks del inte gällanågon form av medbestämmande, del medbestämmande som vi här i fattatbeslut om och som genomförts på så många andra områden. Men de människor sombor i de berörda områdena och som måste lämna sina hem och arbeten har man ifiera fall inle talat med. Jag hörde en intervju i lokalradion. Manintervjuade en lantbrukare som försl hade fält reda på alt 50 hekiarav hans skogsmark låg inom Vrelen mindres område. Det hade han inte haft någonaning om lidigare. Jaghar här i min hand två brev. Det ena avsändes men ärändå aktuellt. Brevet sändes lill forlifikalionsförvallningens markbyrå frånägarna lill Vrelens egendom, en av de gårdar där enligt förslagel skjutfältetskall ligga. I brevet begärs besked om huruvida del enligt de militära planerna är meningen alt la i anspråk mark som lillhör Vissa markföiyäiy för armén, m. m. Vissa markförväiy för armén, m. m. egendomen.Anledningen lill att brevet skrevs var dels rykten i trakten, dels oron överden mililära markexpansionen, eftersom fiera slörre gårdar i trakten hadeblivit övningsfält. PäVrelens egendom hade det skett en generationsväxling, och det fanns planer påstora investeringar i täckdikning och byggnader. ville man ha besked innanman gjorde dessa investeringar. Svaret lät vänla på sig, men den 12 februari1971 hade man inom fortifikationsförvaltningen kommii fram till ett beslut.Svarei lyder: "Med anledning av rubricerad skrivelse fårforlifikationsförvaltningen anföra följande. Sedan yttranden i ärendet kommiiförvaltningen lill banda från såväl chefen för armén som västramilitärområdesstaben i har klarlagts, att Vretens egendom icke liggerinom planerat utvidgningsområde för pansarövningsfältet i och någraanspråk på markområden tillhöriga egendomen inle är aktuella.Möjligen kan, såvitt nu kan bedömas, i en framlid uppkomma önskemål om förvärvav vissa skogsmarksområden i Vrelens egendom, vilka gränsar intill Kungl. Götaträngregementes nuvarande övningsområde." Ägarnatill Vrelen gjorde 1973 en ny uppvaktning pä kommunens arkitekl-och plankontor,varvid man fick beskedel all området var alldeles för flackt och inte kundeanvändas som skjulfölt. Del var enligt militära utredningar som man kommii framtill delta slällningslagande. Med ledning av dessa besked fortsatte maninvesteringarna pä gården, och man har i slorl sett genomfört dessa, kostnad av ca 2 milj. kr. Mennu skall det hell hastigt bli ett skjutfält av marken, trots löftet för baranågra är sedan. Det är många i den berörda trakten som frågar sig hur del stårlill med försvarels planering och som undrar om man kan lita på den och delöften som ges för framliden. HansLindblad sade lidigare under debatlen att man med Vrelen mindre har fått enlångsiktig lösning pä del aktuella problemet, men man kan mot bakgrunden av detsom jag pekat på knappasl lita på delta. Jag vill med anledning avpåståendet att det gäller en långsiktig lösning framhålla att isitt yttrande om Vreten mindre bl. a. sagt att detla alternaliv inte ger någonlångsiktig lösning pä problemen och därför inte bör genomföras. SåvälVretens egendom som de övriga gärdar som skall bli skjutfält enliglförsvarsulskotlets majoritet är mycket välskötta och har hög produktion. Delkan enligt min mening inle vara riktigt all anlägga elt skjulfält påVretenområdet, allra helst inte då godtagbara alternativ finns att tillgå. Menskulle detta mot min förhoppning ändå ske, måsle det vara samhällets skyldighetatl göra alll som är möjligt för alt dessa hårt drabbade människor skall kunnafä ersättningsmark och därmed en chans att kanske på annan plats fortsätta sittyrke. Samtidigtsom jag lill sisl vill vädja lill kammarens ledamöter atl stödja reservationen2 yrkar jag bifall lill densamma. I delta anförande, under vilket iredje vicetalmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar, insiämde Slen (). HANSLINDBLAD (fp) kort genmäle; menade all de folkpartisliska ledamöterna i utskottetskulle ha att följa propositionens förslag, eftersom folkparlistiska statsrådvar närvarande vid det sammanträde då propositionen antogs av regeringen. Delär klart all man kan agera iransportkompani på det sättet, men jag tycker ändåatl man när man avgör ell ärende skall la hänsyn lill alla de faktorer somföreligger. Låtmig som liberal ändå tala om våg och om all väga. Det gällde alt väga eltjordbruksintresse mot elt miljövårdsinlresse. Det var svårl att la ställning,men regeringen kom fram till att jordbruksintresset vägde över. Det gjordesalllsä en bedömning, och den kan också jag dä ställa mig bakom. harsedan dess tillkommit en ny vikl i ena vågskålen, nämligen atl dennärmasl berörda kommunen uttalar atl den inte vill att frågan skall lösas påvissl säu. Jag menar alt i en fråga som gäller hur man skall utnyttjamark inom en viss kommun bör lyssna noga pä vad den kommunen själv lycker. Omden vikten hade funnits med när regeringen hade alt göra sitt val, hade dennaturligtvis tagit in den i avvägningen. Jag kan inte säga alt regeringen dåskulle ha kommit till elt annat resultat, men beslutsunderlaget hade ä.idåvaril ett annat. Jagtycker alltså - och del är en fundamental fråga för - atl man skallla hänsyn till alla faktorer som föreligger, även sådana som tillkommit efterdet alt regeringen lagl fram sitt förslag. Annars ger vi en mycketunderordnad roll i maskineriet. Jaguppfattar inle be5' Vadgäller den långsikliga lösningen kan man bara notera atl elt bifall till förslagetsådant det förelåg i propositionen, alllsä med genomförande av alternativetBjärsjö, inte hade varit en långsiktig lösning. Kvar hade nämligen stått attförsvaret skulle ha behållit övningsfältet , alt man inte hade löslvägfrågan och inle heller löst andra problem i området. De frågorna är nulösta, och i den meningen är del fråga om en långsiktig lösning. Vi vet alt ettbifall lill proposithnen skulle ha inneburil alt planeringsproblem hadekvarstått ocr alltså hade måst aktualiseras igen. Vissa markförväiy för armén, m. m. ()kort genmäle: Jag vill bara göra en kort kommentar till synpunkler påfolkpartiets ställningstaganden. Jagvill erinra om alt båda represenianter i tidigarehar tagit ställning för Vrelenalternativel. Det motiv som har väglett derasställningstaganden har varit hänsynen till miljö- och nalurvårdsintressena. Sedankan jag också rent parentetiskt - även om det egentligen saknar betydelse -nämna att jag själv väckte min motion efter det all trepartiregeringen avgått. Del helt avgörande är-somjag och även har nämnt lidigare 9 protokoll 1978/79:468 Vissa markförväiy för armén, m. m. -attSkövde kommun nu lagit ställning i detla val. antydde atl delskulle vara ell olagligt beslut och nämnde all del har överklagats. Del är inlemöjligl alt ta ställning till just detta, men det är inte av någon vikt heller.Del avgörande är ändå atl kommunstyrelsens ställningslagande ulgör en klaropinionsyttring från kommunens sida. I en sådan siluation skall man inleförfalla lill onödig formalism. Beträffandefrågan om all markägare inle skulle ha informerats, så framgår det inle avproposilionen hur det förhåller sig, men skulle del vara så illa som del härsagts är det givetvis beklagligt. Jag vill återigen erinra om vad jag nämndeinledningsvis, atl en vägledande princip i alla sådana här frågor är att denenskilde skall tillfogas minsta möjliga skada, atl man skall försöka nä framlill en överenskonmielse på vederbörandes egna villkor och atl man måsteförvänla en generös inställning från det allmännas sida i alla sådana härbeslut. () kort genmäle;Herr lalman! Jag vill bara påpeka tre saker. Kommunfullmäktiges beslut gäller fortfarande.Fullmäktige har inle delegeral lill kommunsiyrelsen atl fatta elt annat beslutän vad fullmäktige har gjon. Del besluiel gäller oavsell vad kommunstyrelsenhar sagi efterål. Del här ärendet kommer atl prövas, och del vore underligt omdel inte visar sig all kommunstyrelsen har överträtt sina befogenheter i dellasammanhang. Det är inte bara kommun som berörs av dennafråga, ulan även och kommuner är inblandade och får lämna markifrån sig. Alt ledamöier skulle slå fast alltförlänge vid en enda uppfallning hade jag inle väntat mig. Ni kanske skulle hatagit någon hänsyn till jordbruksgrupperna och lill del brev som ni ändå harfölt från och som gör atl ni känner till den opinion som finnsäven i edra led. HANSLINDBLAD (fp) kort genmäle; Jag är väl ingen expert på , men del som kommunfullmäktigeyttrade sig om var skjulfältsfrägan, bara den frågan. Vad kommunstyrelsen harförhandlat om gäller en lösning av frågan om Henefältel, om vägen, omintresseområdet och därmed också om övningsmark. Det är inte rikligl sammafråga. Om man löser skjulfältsfrägan på elt visst .sätt, kan man klaraövningsfältsfrågan också. Det alternativet fanns icke när Skövdekommunfullmäktige hade atl yttra sig. I och för sig behöver del alltså inteföreligga någon molslridighei här, för del gäller tvä saker. TORSTENGUSTAFSSON (c); I det betänkande som vi nu behandlar las också frågan ompansarövningsfäll för garnison upp. Om det är väl att säga att ellflertal uiredningar har behandlat den frågan ulan att någonlösning har kunnal presenteras som tillgodoser de motstridiga iniressen som härföreligger. PåGotland finns sedan gammalt en stark känsla för den odlade jordens värde.Samiidigi finns det en stark försvarsvilja, något som inte minst tar sigullryck i en stor anslutning lill de olika frivilligorganisationernasverksamhel. Enligl min mening hade del varil något av en tragedi om dessaintressen hade bringats till en så stark konfrontation att expropriation ochtvångsförfiyttning av människor hade måst tillgripas för atl åstadkomma dettänkta övningsfältet. I propositionen 1978/79:5 meddelar departementschefen nuatt han inle anser sig kunna lägga fram förslag om alt anordna ettpansarövningsfölt på Golland som tillgodoser P 18:s behov. Jag hälsar medtillfredsställelse beskedet i propositionen. Det innebär all produktiv åkerjordinte kommer atl tas i anspråk vare sig vid Mariille eller vid Homa. Samtidigtställer jag mig frågande lill propositionens mening, atl någon förbättring avuibildningsbe-lingelserna för pansarförband på Golland inie bedöms kunnagenomföras. som Visbygarnisionen f n. disponerar omfaltar ca 4 300 hekiar. Slörslasammanhängande område är skjulfölt med ca 2 300 hekiar. Skjuifället måsleenligl min mening betraktas som landets i särklass bäsla pansarsiridsskjulfäll.Stridsvagnsulbildning har genomförts under nuvarande ulbildningsbetingelsersedan 1963, och i varje fall harjag för min del inte lidigare hön talas om atldet har utbildats sämre pansarsoldater pä Golland än i andra delar av landei.Emellertid slår vi inför det faktum att försvarsmakten har ställt krav päutökade markområden för övningsändamål. Jag troratt det är vikligt att dånotera atl , kommunen och andra myndigheter och organisationer påGotland inle heller har ställt sig avvisande till delta. Samstämmigt harförordals en utvidgning och omdis-posiiion av skjutfält väster omToftavägen. I kravei på ulredning av detla alternaliv har de cenlralapersonalorganisationerna senare i skrivelse till ÖB instämt. Regeringenhar nu initierat nya uiredningar angående försvaret på , och ÖB har fåtti uppdrag all se över organisation m. m. för utbildningen av slridsvagnsförbanddär, I moiionen 1978/79:13 har i och jag framfört vissasynpunkter i anledning av den nu inledda utredningen. Belydande nackdelarskulle enligt vår mening uppslå om siridsvagnsutbildningen upphörde på ,della ur såväl försvars-som regionalpoliliska synpunkler. Imoiionen framförs synpunkler på olika frågor som bör bli föremål för ulredningi samband med ÖB;s nu inledda översyn. Vi anför t. ex. atl möjlighelerna allgenomföra utbildning av berörda pansarbalaljoner mol "sänktautbildningsmål" bör bli föremål för inlresse, vidare frågan angående möjligheternatill utvidgning och omdisposilion av mark i anslulning till skjulfölt,väster om väg 140, samt angående möjligheterna atl, som har varilfallet, vid vissa slörre övningar disponera civil mark. Försvarsutskottetgör en s. k. välvillig skrivning och föreslår atl vad ulskotlet har anfört gesregeringen lill känna. Det finns anledning all från motionärernassida framföra ett tack till utskottet för den positiva behandling som man härhar visat i en för mycket betydelsefull fråga. Vissa markföiyäiy för armé ti, m.m. Vissamarkförväiy för armérj, m. m. Försvarets behov av ett nytt skjutfält för garnison har underläng tid varit föremål för överläggningar mellan mililära myndigheter ochSkövde kommun. Olika uiredningar och överväganden har utmynnat i en propositionmed förslag om ett skjulfölt vid . Varjeutvidgning av områden för mililärt ändamål innebär inträng i annan verksamhel.Det kan gälla jord- och skogsbruk, bostadsområden, friluftsliv ellervetenskaplig naturvård och det gäller all väga olika anspråk mot varandra. Delär angeläget all begränsa del intrång som måsle göras lill vad som äroundgängligen nödvändigt för försvarets behov. Med anledning därav har vimotionärer i molion 1978/79:12 framhållit atl man bör pröva möjligheten allbanta ner föreliggande förslag i slörsla möjliga ulslräckning. Deua avsåg dåalternativet , men det borde kunna aktualiseras även vid annatmarkförvärv. Länsstyrelseni konstaterar i sill yttrande beträffande skjutfält vid Bjärsjöall ell interimistiskt naturreservat har avsatts på och allreservatet lill ungefär halva sin areal sammanfaller medskjulföllsalternaiivels riskområde. Mellan skjutområdet och reservatet äravståndet som minst 500 m. All erfarenhei visarall flora och fauna normalt intepåverkas negativt inom riskområden till skjutfält ulan snarare tvärtom.Problemet är dock alt skyddsanordningar i normal omfattning inte kan komma lillslånd och att man inle hell kan bortse från brandrisken inom den del som ärnaturreservat. Föredragande slalsrådel sägersig inle kunna godtanaiurvårdsmyndighelens ståndpunkl när del gäller anläggande av vägar ochbranddammar inom den del av Bjärsjöområdel som ingår i del interimistiskanaiurvårdsområdet. Genomingående studium av områdei och anfallsbanornas placering borde de olikaintressena här kunna förenas sä atl godtagbara lösningar kan åstadkommas. Detsärskilda samrådsorgan som bl. a. i sill yttrande föreslagit meduppgift all medverka vid utformning av skölselplaner för skjutfältet, regleringav allmänhetens tillträde m.fl. frågor anser föredragande statsrådet ärnödvändigl med hänsyn lill del föreslagna skjuifölleis betydelse urnaturvårdssynpunkl och för det rörliga friluftslivet. 1 motion 12 har GunillaAndré, och jag framhållit att det föreslagna samrådsorganetbör fö stort inflyiande då del gäller de nämnda frågorna. Eltskjutfält vid har enligt mitl säll alt se mindre nackdelar än ett vidVreten, men för alla dem som bor i området kring kan bullerproblemel blibesvärande, och noggranna sludier av anfallsbanorna bör göras även i detlaavseende. Somjag inledningsvis nämnde medför varje utvidgning av områden för militärverksamhet intrång i annan verksamhel, och del för långtgående konsekvenser förjord- och skogsbrukei både i alternativet och i alternativet Vretenmindre. Hårdast drabbas dock markägarna i alternativet Vreten. För all kunnamildra verkningarna för dem som vid ianspråktagande avmark för skjutfällsändamål får sin åker- och skogsareal decimerad måsteersättningsmark anskaffas. i föreslog i sittyttrande atl lantbruksnämnden skulle ges i uppdrag alt undermedverkan av domänverket och siiftsnämnden aktivt verka för att i möjligastemän erbjuda ersättningsmark lill brukare av rationella jordbruksföretag somivingas fränträda mark. Liknande synpunkler har framförls av LRF,lantbruksnämnden och försvarets fredsorganisaiionsuiredning. Efterdenöverenskommelse som träffats mellan kommunstyrelsessocialdemokraliska, moderata och folkpartisliska representanter ochmililärbefälhavaren i Västra militärområdet och som innebär att kommunen nuförordar alternativet Vreten mindre har framkommit alt ett 40-tal markägare,boende i Borgunda och församlingar, inte underrättats om attalternativet Vreten mindre berör deras skogsmark. Inte mindre än 375 hekiarskogsmark berörs, och dessa markägare har inte under hela den tidsom alternativen Vreten mindre och Vreten större diskuterats kontaktats av demilitära myndigheterna för information och samråd. Itider då man lagstiftar om medbestämmande och talar om samråd och närdemokratiär detta mycket anmärkningsvärt. Om kommer alt fatta beslut enligtulskotlsmajoritetens förslag om alternativ Vreten mindre sker del ulan alt demarkägare som för sin exisiens är beroende av den skogsmark de äger och brukarhar fött framföra sina synpunkler. kan fatta sådana beslut, men detär förvisso inte ägnal atl stärka förståelsen för den mililära verksamheien iden bygd som drabbas.