prot · G20928 · 1978-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1978/79:28 Förhandlingarnaleddes lill en början av tredje vice lalmannen. Dokumentationrörande arbetets historia och villkor §1 Dokumentation rörande arbetets historia och villkor Föredrogs kultumtskottets betänkande 1978/79:6 medanledning av molion om dokumentation rörande arbetets historia och villkor. I della belänkande behandlades motionen 1977/78:733av m. fl. (vpk), vari yrkats 1. atl ullalade att ettarbete borde påbörjas för att dokumentera arbetets historia, 2. alt hos regeringenhemställde om en utredning, som snabbt skulle föreslå såväl lagtekniska,ekonomiska som andra åtgärder, vilka underiättade forskning och dokumentationom arbetets historia och villkor. Utskottethemställde all skulle avslå motionen 1977/78:733. EVAHJELMSTRÖM (vpk): Det skall komma , dåman letar för att söka den gryendebörjan som gjordes av längtantill bättre tid då de svultna lärdes attgå i strid. Och mycket som nusynes ringa för oss som slår nära inpå torde då bliva uppmätt historiskt, aUminnas då seklen gå. Så skrev 1901 K. J. i dikten med anledningav Stockholms Skrädderiarbetareförenings jubileum. Tyvärrhar han besannats i alltför lilen utsträckning. Vissl finns det ett gryendemedvetande om den skövling av arbetarklassens historia som opäialat fått fortgåi sekler. Visst finns arbetarrörelsens arkiv som gjort och gör en utomordentliginsats för att rädda delar av arbetarrörelsens historia. Men det mesta är ännuogjort. Visst finns industrimiljöer och industriminnen bevarade, men de ärbevarade och dokumenterade utifrån den härskande 9 proiokoll 1978/79:27-28 Dokumentationrörande arbetets historia och villkor klassens intressen - inteutifrån de arbetande människornas. Man lyckas göra gamla arbetarmiljöer lillmonument över sin egen och sin egen släkts förträfflighet, men inle till enhistoria utifrån vilken de lönearbetande kan hämta kraft och styrka atlfortsätta kampen mol klassamhället. Kullumlskoltetskriver i sitt betänkande med anledning av min motion att del aren iniressanioch kuliurpolitiski angelägen fråga som aktualiseras, men längre vill man intesträcka sig. Några åtgärder för atl underlätta en dokumentation av ochforskning om arbetets historia och villkor är man inle beredd all tillstyrka. Nuär kanske detta ingenting atl förvåna sig över, för som i sin utmärkta bok du slår, så inrymmer ju delta medkapitalets historia någonting oerhört konkret. Gamla försyndelser, gömda brottoch glömda arbelariiv blir synliga. Människors arbele, erfarenheler ochupplevelser inrymmer en farlig dynamik därför all människorna börjar slälla sigföljdfrågorna; Vem fattar besluten? Hur fördelas avkastningen?Därigenom kan historien tjäna som ett vapen . SvenLindqvists centrala tema i boken är att historien kanske är begraven men attliket lever för den som vill ta några spadtag på räll ställe - eller, som hansjälv skriver i sammanfattningen; Bokens centrala tema är atl historien leverkvar. Vihar sett många exempel på del. Vi har t. ex. studerat dödens enformigaåterkomst och ständiga överraskningar i yrkesinspektionens rapporter. Vi harsett vilka del var som log riskerna. Företaget tjänade på del, och pengarnafinns fortfarande kvar. Arbetarna i levde med dammet efter delalt elekirofiltret uppfanns. sparade förelaget en lilen slant på atlinle installera elfilter. Pengarna finns kvar. Cemenifabrikerna byggdes ulan entanke på dem som skulle arbeta där. På varje arbetsplats i dessa fabrikersparade företaget en slant. Pengarna finns kvar. Företagsledarna erbjöd sinaarbetare helt andra bostäder än dem de unnade sig själva. Företaget sparadepengar på det, pengar som fortfarande finns kvar. Vidare skriver SvenLindqvist; Del vill säga alll finns ju inte kvar. Vihar sett atl en hel del gick ål till atl hålla ägare och företagsledare med enstandard som låg skyhögt över fabriksarbelarnas. Vi har sett en del av pengarnaförsvinna ur landet när arvtagarna bosatt sig i eller pä franskarivieran. Men det mesta av de pengar som företaget sparat ihop pä arbetarnasbekostnad finns kvar inom företaget och kallas kapital. Historien lever kvar ikapitalet, säger . OcksåGunnar Sillen har i sin bok mot ljuset - om dokumentation av industri-och arbetarminnen - tagit upp det faktum all som kulturminnesvården t. ex. fungerar så är den bara ett uttryck för del etablerade samhälletsvärderingar. Han kritiserar hårt bl. a. museiverksamheten. Man kan fråga sig: Varfinns del basmuseum som lar upp industriarbetets, arbetarrörelsens ocharbetarklassens historia ur ell sociall perspektiv, ur klasskampsperspektiv?Del gäller ett museum som skulle kunna tjäna som bas för olika aktiviteter utei landet, gärna kopplat till arbetarrörelsens arkiv. Vad vi däremot intebehöver är ett nostalgiskt prylmuseum utan kontakt med den sociala verkligheten . Hurskall exempelvis en betongarbetare kunna visa sina barn hur arbetet engång gestaltade sig- försöka skildra fattigdomen men också styrkan ochsolidariteten, hur man levde och hur man bodde -men också kunna visa påsambandet med dagens kamp? Enbit som varken eller närmare berör men som kännsnog så aktuell inte bara i utan runt om i landet ärjust boendet. Nog har rivningsraseriel brutit ut i våra städer. KvarteretMullvaden är bara del senaste exemplet. Det är nu skövlat, men för den sombesökt dessa kvarter - huvudsakligen arbetarkvarter - finns historien kvar, ibostäderna, i verkstäderna, i de gamla gårdshusen. Större delen av Söder iSlockholm är en genuin gammal arbetarstadsdel, som man gör sin bästa föralt förvandla lill ett överklassgelto för folk med höga inkomsier genom attriva och genom atl bryla upp en gammal social gemenskap. Arbetarbostädernavar ofta trånga, omoderna och mörka, och självfallel skall de saneras ochanpassas efter moderna krav på boendet. Men det behöver inle innebära att man,som sker, utplånar hela arbetarboendels historia. Jag har i min molion siälll två konkreta krav. Det första gäller ettuttalande från sida om att elt arbete bör påbörjas för altdokumentera arbetets historia. Utskottet svarar att ett sådant har börjat. Jagär medveten om det - det visar bl. a. den rörelse som finns ute i landei genomfack, enskilda personer och folkrörelser. Men det räcker inte. De måsle ocksåfå stöd i sitt jobb, och ett av de viktigaste stöden är del jag tar upp i miltandra yrkande. Vi måste få till stånd lagändringar för atl underlätta forskningoch dokumentation om arbetets historia och villkor, och större ekonomiskaresurser måsle till - bl. a. borde större anslag ges åt arbetarrörelsens arkiv. Utskottethänvisar till arbelsrällskommitténs förslag och skriver alt kommittéförslagetom forskares rätt lill tillträde på arbetsplatserna f n. förbereds iproposition. Därför avstyrks också det yrkandet. Vänsterpartietkommunisterna har under en rad år ställt yrkanden om en forskning iarbetarklassens tjänst genom inrättande av elt fackligt arbelsmil-jöinstitul,genom lagstiftning som skulle garantera en från företagen fristående forskningoch som skulle tillvarata jobbarnas intressen på arbetsplatserna, bl. a. genomalt den lokala fackliga organisationen skulle fö rätt atl anlita egna forskare.Vi är inle ensamma om dessa krav - de har också ställts av en rad fackligaorganisationer- och jag skall inte här upprepa alla de motiv som kan anges föratt de blir allt angelägnare. Del kan räcka med atl peka på det senasteexemplet, asbesten, alla de risker byggnadsarbetarna tvingas utsättasig för, eller riskerna för skogs- och gruvarbetarna. Arbetets historia ärkantad av svarta kors lill fromma för kapitalel. Efterdel alt utskottet framlagt sitt betänkande kom lagrådsremissen påförtroendemannalagen, där arbelsrällskommitténs förslag behandlas. tycker vii vpk all också arbetsrättskommilténs förslag är alltför begränsat -den lokalafackliga organisationen ges t. ex. ingen rätt att engagera forskare. Även andrabegränsningar finns, bl. a. en jävsregel som säger att det är Dokumentationrörande arbetets historia och villkor Dokumentationrörande arbetets historia och villkor olämpligt atl anlitaforskare som har eller företräder elt väsentligt ekonomiskt intresse som kanstrida mot arbetsgivarens intressen. Den jävsregeln skulle kunna användas molarbetarnas forskare - vilken forskning för arbetstagarna strider inte motarbetsköparnas ekonomiska iniressen? Trots dessa uppenbara begränsningar iarbelsrällskommitténs förslag var den gamla trepartiregeringen inle ens bereddatt ta en sådan här lagstiftning. Ilagrådsremissen skjuts hela frågan . Först skall resullalet avMBL-förhandingarna avvaktas, säger man. Men än värre är all man försöker görahela frågan om forskningen på arbetsplatserna till en opartisk fråga, en frågadär arbetsköpare, fack och något slags samhällsintressen i sann kooperativ andaskall lösa problemen. Vad är nu detta för dumheter? Självfallel måste enforskning som utgår från jobbarnas iniressen - alliså inle sådan forskning somnu huvudsakligen utgår från arbetsköparnas iniressen -vara partsinriklad! Denmåsle vara partsinriktad för den part som varil i underiäge, som ialla år ulsugits av industriägarna och som fått se sin hembygd och sitt socialaliv sönderkört, nedlagt och förfallet. Denna parisinriktade forskning måsleutgå från dem som utför jobbet - det är nämligen de som har maklen ochkunskapen om sin egen miljö - och den måste också oftast utföras av dem. Fördelta krävs alltså ekonomiska resurser och makt. Medanledning av vad kulturutskottel säger i den här frågan villjag gärna ha eltsvar från den nya folkpartiregeringen. Lagrådsremissenpå förtroendemannalagen är nu tydligen lagd på is för atl förhoppningsvis efterden siarka kritik som kommit omarbetas. Kommer då del nya förslagel atlinnebära alt forskare ges tillträde till arbetsplatserna på arbetslagarnasvillkor? Tillsist en kommentar till de socialdemokratiska ledamöterna i kulturutskottet somenhälligt har godkänt utskottsbetänkandei. De kan inle ha varit helt omedvetnaom innehållet i del förslag som den gamla regeringen lade fram - det var käntpå ett tidigt stadium. Hur kan de dä lugnt hänvisa lill alt ett förslag kommer?De har på intet sätt i denna utskottsskrivning markerat nödvändigheten av alt gearbetstagarna rätt lill forskning. Socialdemokraterna i utskottet anför inleheller någon annan mot borgarna avvikande mening. Med delta, herr talman,vill jag yrka bifall lill vår motion. Jag kan i väsentliga avseenden instämma i de synpunkter som EvaHjelmström anfört. Det är ett angeläget ämnesområde som tas upp i den härmotionen, och det säger också utskottet i sin skrivning. Delär inle räll av att säga att vi i utskottet är nöjda medsakernas tillstånd. Vi försöker all så rättvist som möjligl redovisa all ettarbele - f ö. inte bara ett, ulan flera - påbörjats och pågår när det gällerden viktiga frågan om atl kartlägga och dokumentera arbetslivets villkor ocharbetarrörelsens historia. Sådana arbeten måste fortsätta, och de måsie fåstöd. Också i motionen framhållsatl del pågår aktiviteter på della område och alt del är viktigt atl dennaverksamhet stöds och uppmuntras. Men i klämmen yrkar m. fl, altett arbete måsle påbörjas, och det innebär ju en motsägelse, Ulskotletkan inte tillstyrka elt sådanl yrkande under rådande förhållanden. Men vi - ivarje fall jag och den grupp jag representerar - är ytterst angelägna om attsträvanden av delta slag ges stöd och att vi skall få en myckel livaktigareverksamhel när del gäller dokumentationen av arbetslivets villkor. Det exempelsom tog upp, bok du slår, harju ocksåsalt i gång en rörelse ute på basplanet som är myckel lovvärd. EvaHjelmström ställde frågan: Var flnns del basmuseum som lar upp arbetarrörelsenshistoria och arbetets villkor? Den frågan har all räll allslälla, och jag kan beräita att kullurulskollei i går gjorde ell studiebesök iNorrköping där vi tittade på ett område och fick la del av de planer som mandär har alt kunna bygga jusl elt sådant basmuseum. Vi för återkomma lill dennafråga och ta ställning lill den när planerna har utvecklats vidare. Jagvill också erinra om atl byggnadsvårdsulredningen snart beräknas lägga framsitt belänkande. Det kan förhoppningsvis ge svar på en del andra frågor som EvaHjelmström ställde i sitt anförande. Jagskulle kunna inskränka mig till de konstateranden jag nu gjort och därmed yrkabifall lill utskoltels hemställan, men jag vill gärna till detta foga ell korlsvar på frågan hur vi socialdemokrater kan vara med om en skrivning som sägeralt vi vad gäller yrkandet om utredning avvaktar arbetsmarknadsdepartementetsarbele med en proposilion med anledning av nya arbetsrälls-kommitténs förslag.Del ärju kutym i riksdagsarbetel alt man gör sä, när man vet att ett förslag ärpå väg. När proposilionen kommer fär alla möjlighel all motionera och föra framsina krav. Jag är väl medvelen om att vi från socialdemokratiskt häll intekommer att kunna till alla delar acceptera den uppläggning och de förslag somdär läggs fram, om inle något revolutionerande händer i departementets sistaberedning. Men vi återkommer när propositionen läggs fram och framför våra kravdå, och del tyckerjag att och hennes partikamrater också skallgöra. Med detta, herr lalman,yrkar jag bifall till ulskollels hemställan. Dokumentationrörande arbetets historia och villkor (vpk): och jag tycks i stort sett vara överens om vikten ochnödvändigheten av dokumentation om arbetets historia och villkor. kan jaghålla med om att klämmen i min motion kanske var litet olyckligt formulerad,men det hindrade ju inle atl man från ulskollels sida kunde ha föreslagitåtgärder. Apropåmitt krav på forskares räll all få tillträde lill arbetsplatserna sade GeorgAndersson -och här harjag inte fåll något svar från den folkpartisliskaregeringens talesmän - att del är kutym att avvakta de propositioner som läggsfram. Jag tycker också att del borde vara kutym, och lidigare hardei väl ocksåvarit del, atl man inom arbetarrörelsen ger uttryck för de ståndpunkter man hari en fråga. Det har alltå inle skett i del här utskoltsbetänkandet. harjag fått svaret atl manfrån socialdemokraternas sida inte kan tänka sig den uppläggning somlagrådsremissen gav uttryck för. Det ärju tacknämligt. 8november 1978 "" skulle ha varit bra att få en närmareprecisering Invandraresoch andra minoritetsgruppers kulturella verksamhet Överläggningen var härmedslutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motionen nr 733 av m. fi., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Densom vill aU kammaren bifaller kulturutskottets hemställan i betänkandet nr 6röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 733 av m.fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då EvaHjelmström begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 264 Nej - 10 1978/79:7 med anledning av motion om inventeringoch upprustning av skyddsvärda bebyggelser och miljöer §3 Invandrares och andra minoritetsgruppers kulturella verksamhet betänkande 1978/79:8 med anledning av motion om invandraresoch andra minoritetsgruppers kulturella verksamhel. Idetta betänkande behandlades motionen 1977/78:877 av m, fl, (vpk),vari såviu nu var i fråga yrkats att uttalade sig för de i motionenangivna rikllinjerna, innebärande a,atl man i den offentliga förvaltningen i borde inrätta elt sekretariatför handläggning, planering och koordinering av frågor rörande invandrarnaskulturverksamhet. b, attkommunerna i slörre ulslräckning än f n, i sitt praktiska arbete borde beakta invandrarnas synpunkter och atl enhetliga riktlinjer för hur detta bäst kunde ske borde utarbetas, c, i de offentliga utredningar i som berörde kulturfrågor alllid borde beakta invandrarnas behov, d, att finskspråkigaverksamhel borde utökas, e, altäven Rikskonserter i sin verksamhel borde la hänsyn till de finskspråkigas behov, g,all service, beståndet av böcker och andra media på invandrarspråken vidbiblioteken borde utökas kraftigt, h.atl kommunerna borde ges möjlighel lill förbättrade statsbidrag för allstimulera försök alt föra ut biblioteksverksamheten bland invandrarna. Invandraresoch andra minoritetsgruppers kulturella verksamhet Utskottethemställde au skulle avslå motionen \911/1S:S11. (vpk): I den vpk-motion nr 877 som behandlas i kulturutskottets betänkande nr8 tar vi upp problem som gäller invandrarnas situation i vad avser derasrättmätiga krav på att få behålla och vidareutveckla sin egen kultur i vårtsvenska samhälle. Alla som något följt och försökt sätta sig in i dessa problemvet, atl det återstår myckel atl göra innan invandrarna erhållit sammamöjligheter som svenskfödda medborgare har. Invandrarnahar samlidigt som de i huvudsak betraktats och ulnylljats som enarbetskraftsreserv utsatts för en språklig och kulturell isolering. De åtgärdersom vidtagits från statens och kommunernas sida har hillills varit hellotillräckliga. De insatser som redovisas i utskottets betänkande beträffandeolika initiativ, utredningar, överiäggningar och kontakter gör inte deriktlinjer som föreslås i vår molion mindre angelägna och betydelsefulla.Tvärtom åskådliggör den redovisning som utskottet ger och de faktiskaförhållanden som råder ute i kommunerna hur angelägel och hur bråttom del ärall komplettera nuvarande arbete och inriktning med sådana riktlinjer som vpkföreslår. Nästanallt material som publicerats i olika sammanhang visar, atl delär långt kvar innan den faktiska, i många stycken systematiska,diskrimineringen av invandrarna är utrotad. Ja, olika undersökningar har t, o,m, visat, att myckel litel eller inget alls har hänt i fråga om förbättringarpå olika områden under de sista tvä eller tre åren. Detta gäller exempelvisbeträffande kulturpoliiiska insatser för invandrare och språkliga minoriteter.Låt mig nämna några ling, där de besked som lämnas i utskotlsbeiänkandet inlenämnvärt för problemen närmare sin lösning utan i stället gör alt vårainvandrare riskerar alt komma ännu mera på efterkälken. Invandrarnasmöjligheter att pä jämlika villkor bevara sitt språk och sin kultur är i myckelberoende på vad som finns tillgängligt i fråga om litteratur pä del egnaspråket. Del anslag som finns förslär exempelvis inte långt då det gällerlitteratur på invandrar- och minoritetsspråk. Det syfte som uttalats ochåterges i utskoltsbetänkandet - atl ge invandrarna lillgäng lill böcker och Invandraresoch andra minoritetsgruppers kulturella verksamhet andra medier i sammautsträckning som svenskfödda medborgare - har inte tillgodoseiis under de fem årsom gått sedan della uttalande gjordes. Möjligheternaför olika invandrar- och språkminorileter att erhålla tillgång till böcker,lidskrifter och andra media på deras eget språk är hell otillfredsställandeoch i många kommuner fortfarande nära nog obefintliga. De kontakter somförekommer mellan å ena sidan och å andra sidaninvandrarorganisationerna är bra och nödvändiga liksom den referensgrupp förinvandrarfrågor som skapat, Bra är också au kulturrådetavser all genomföra en enkät omfallande landels samtliga kommuner för au bedömaanslagsbehoven. Utansärskilda undersökningar om anslagsbehovet vågar jag påstå atl del måste slåklart för varje människa som är något bevandrad i dessa frågor, au nuvarandeanslag är alldeles för snåla för all lillgodose del mycket slora behovel avförbättringar och för all la igen belydande eftersläpningar. Utskottet harytterligare något kommenterat vårt motionsförslag om atl servicen samlbeståndet av böcker och andra medier pä invandrarspråken vid bibliotekenkraftigl måsle ökas. Kommenlarerna avser tydligen även våra påpekanden om hurotillräckliga nuvarande anslag är för alt i någon män kunna garanieraåtminstone de tio största målgrupperna elt fullödigt lilleratururval. Utskottetanför bara vad vi i motionen och i andra sammanhang har framhållil, nämligen;"Tillgången lill litteratur pä minoritetsspråk är också i hög grad enfråga om möjlighel till utgivning," Del är bl. a, della vi har påpekat, dåvi har framhållit hur lilen produktion som kan åstadkommas med hjälp av detstatliga litteralurslöd som utgår för delta ändamål. Ävenbehovel av all främja teater, film och musik är slorl. Här har vi i vår molionanknutit lill förslag om en finskspråkig ensemble inomriksteaterns ram. Som bekant har detta förslag inte realiserats, utan man har istället anslagit ökade medel lill den finska gäslspelsverksamhelen. Del är -somvi har framhållit i motionen - välkommet, och anslaget förgästspels-verksamheten bör utökas ytterligare, inle bara för finsk teater ochmusik ulan också för gästspel av andra nationaliteter, Iutskoltsbetänkandet sägs all för /80 inte på nytthar aktualiserat frågan om medel för en finskspråkig ensemble, I samma vevatilläggs emellertid att beräknar medel för ensemblen ilångtidsbudgeten och all utskottet i detta läge inte anser att skallgöra något sådanl särskill uttalande som vpk-motionen föreslår. Inte minst föratl undanröja den tveksamhet och osäkerhet som finns - lydligen också hoskulturrådet - är det emellertid viktigt att gör ett sådanl uttalande. Kullurulskolleihar i förevarande belänkande såsom svar på vpk-moiionen anfört all man finnerdet angelägel atl insatserna för invandrares och andra minoritetsgrupperskulturella verksamhel successivt förstärks. Del bör, säger ulskotlet vidare,ske såväl centralt som regionall och lokalt. Del är hell i enlighel medmotionens innehåll och förslag, och vi är alltså överens sä långt. Ävennär del gäller utskottels uppfallning om atl de riktlinjer som tillämpasutgör en lämplig utgångspunkt för fortsatta sakliga insaiser till slöd förinvandrarnas kulturaktiviteter är vi överens. Del är bara del all vi inom vpkinte anserall del räcker med dessa riktlinjer, då del är uppenbart att dessainle har varil tillräckliga för all åstadkomma snabba förbättringar i en akutsituation. Den kompletlering av rikllinjerna som föreslås i vpk-motionen nr 877behövs för all inte ävenlyra en försämring av invandrarnas ställning menframför alll för alt i praktisk handling fortast möjligt tillförsäkrainvandrarna samma rättigheter och ställning som svenskfödda medborgare har. Jag yrkarbifall till vpk-motionen. Invandrares och andra minoritetsgruppers kulturellaverksamhet sade att nuvarande riktlinjer för invandrarfrågorna börkompletteras med de förslag som kommunisterna lägger fram. Hanupprepade i slutet av anförandet all de nuvarande riktlinjerna inte ärtillräckliga. Det krävs praktisk handling, sade han sedan. Jagvet inte om vi bör la upp en formell diskussion om vad som är riktlinjer ochvad som är praktisk handling. NärTore sedan talade om vad som konkret behöver göras tog han upp någraanslagsfrågor: anslag lill litteraturen, såväl till produktion som till spridning,och anslag för att främja teater- och filmverksamhet nämndes också. Men dellaärju frågor som vi behandlar i budgetpropositioner, och det återstår nubara tills vi ånyo har en budgetproposition på bord. Dåför vi anledning atl diskutera anslagsfrågorna, 1övrigt blir jag när del gäller lalet om riktlinjer inle rikligt klok på vad somskulle vara nyll i vpk-motionen. Det är visserligen en molion som är angelägen,eftersom den lar upp en vikiig fråga, liksom den molion som vi diskuleradenyss, men vad är det för nya riktlinjer? De förslag som vpk för framöverensstämmer hell med de önskemål som framfördes av Riksförbundet finskaföreningar i vid ell kuliurpolitiski seminarium , Deönskemålen finns redovisade i invandramiredningens huvudbetänkande, som harvarit föremål för behandling. Vi har skrivit fast detta i belänkandel, eftersomvi tycker det är litet märkligt all man så här sent - efteråt - kommermed elt förslag, som man vill göra gällande är någonling revolutionerande nytt.Jag tror au delta egentligen är att föra saken lillbaka i liden.