prot · G20935 · 1978-12-31 00:00:00 — Trygghetenför de anställda säkras lika bra eller ännu bättre om vi här får ell företagsom kan driva utvecklingen vidare på ett sådant sätt atl man inte gårmed siora föriusier. Syftet med den eventuella försäljningen ärju jusl detla; all iryggasysselsättningen och atl irygga försörjningsberedskapen. Om vi lyckas uppnå detsyftet, kommer Ceaverken atl kunna fortsätta alt Fredaeen den fylla sin vikliga uppgift både för de anslällda och i beredskapssyfte. Statsrådets kommentarer saknade inte sympatiska drag. Jag tänkernärmast på det statsrådet sade sisl om omsorgen om de anslällda och på del haninledningsvis sade, nämligen att han önskade att vi får tillfälle att lagemensamma lag när det gäller all klara sysselsältning och ulveckling i det härlandet. Jag tar fasta på detta - och här skärs tydligen bort stycke efterstycke i svarei. Som jag sade är del inte avveckling vi behöver, utan det ärutveckling. Vi måsle verkligen satsa på tillverkning inom sådana områden där viär utvecklingsbara, och jag tror atl vi är del på det här området. Närdel gäller frågan om tryggheten förde anställda harjag naturligtvis haftkonlakl med personalorganisationerna på Ceaverken. Jag har då slagits av huraktivt de arbetar med alt få fram alternativa förslag lill lösningar. Deunderstryker också vilka möjligheter som finns inom när det gäller alt ulvecklanya specialprodukter både för röntgenfilmskunderna och inle minst för kundernapå den grafiska sidan, dvs. pressen och tryckerierna. Personalorganisationernasaktivitet kontrasterar starkt mot -jag måste tyvärr vidhålla den bedömningen -den passivitet som statsrådets eller rättare sagt regeringens svar andas.Enligt min mening kan statsrådet vända denna passivitet till något som förreller senare leder fram till ulveckling genom att ta tag i de alternativaförslagen och undersöka om inte dessa kan ligga till grund för en ulveckling pådessa viktiga försörjningsområden. Närdet gäller frågan om en eventuell försäljning bedömer slalsrådel det inle såall ett utländskt ägande skulle innebära någon nackdel. På den punkten är videfinitivt inte överens. Det finns olika grader för hur nödvändiga olikaprodukter är, men i det här fallet är del verkligen en hjärieangelägenhel förtotalförsvaret all sjukvården fungerar i krig, alt vi har fortsatt tillgånglill rönigenfilm och framför allt aU informationen kan komma ut ordentligt iett beredskapsläge. Genomexempel från många andra områden vet vi dessulom all det inte har gått altsätta sin lil lill utländska förelag. Väljer man vägen all sälja Ceaverken tillett mäktigt ullandsägt företag, kommer utvecklingsarbetet med största säkerhetatl försvinna och därmed steg för sleg kunskaperna inom och inomNorden. Det betyder alt inte endasl Ceaverken blir helt beroende avulvecklingen i andra länder, ulan också andra; kunder, landsting, indusirier,pressen m. fl. Deras SF)eciella krav kommer med all sannolikhet atl få eltmycket svagt, om ens något, gehör hos något av dessa avlägset belägnajätteföretag. Det är lätt att föreställa sig vilka förödande konsekvenser iform av tekniska och ekonomiska bindningar som detta skulle medföra förkunderna även under fredliga förhållanden. Jagvill också göra statsrådet uppmärksam på att en försäljning betyder att vi kankomma att slå utan produktionskapacitet vid millen av 1980-lalet, om inte dennye ägaren gör mycket stora investeringar. Anser statsrådet att det är 0/77Ceaverkens framtida ställning Nr 35 riktigt alt genomföra en försäljning som kan komma atl medföra alt vipä Fredaeen den denaområde förlorar vårt oberoende och att vi lar en stor risk atl helt förlora "möjligheter au uppräuhålla en egen försörjning? framlida ställning ""talman! Jag anser inle alt vi föriorar vårt oberoende, om den här aktuella försäljningenkommer till slånd. Om Bengl vill vara konsekvent - och del ärjagsäker på all han vill - måste han, om han säger all ett multinationellt ellerullandsägt företag inle kan få vara inkopplat på en verksamhel i som harberedskapskaraktär, också begära all svenska staten i någon form skall gå inoch driva den verksamhet som t. ex. Standard Radio och stårför. Det trorjag inte all han är beredd atl göra. Följaktligen finns det inleheller någon anledning för mig all se principiellt annorlunda på alt elt annatföretag än Statsföretag skall driva verksamheten vid Ceaverken vidare. Vifår pä alll fler områden kravet på oss alt vi skall lillgodose försörjningsberedskapen.En proposilion har avlämnats här om beredskapen pä skoområdet. Arbetetpå en textilproposition pågår. kommer de här ärendena upp efter hand somproblemen uppstår, och vi fär därför vissa nya problem. Vad som krävs måslevara alt vi skapar oss en helhetsbild av hur stor försörjningsberedskap päolika områden vi gemensaml är beredda att kosta på oss. Jagutgår från atl problemet med Ceaverken inle är av den karaktären alt deli sig motiverar en stor, allmän översyn av vilka insaiser statsmakterna börgöra på beredskapsområdel. Det går säkert att finna utrymme för den inom deramar som vi kan röra oss med. Men principen måste vara den, atl vi gemensamtförsöker komma fram lill mera övergripande uppfattningar om vad det är vi skallsatsa på för att trygga vår försörjningsberedskap. Annars kommer vi på punktefter punkt all slällas inför problem av det slag som haraktualiserat i samband med försäljningen av Ceaverken. Jagvill understryka att syftet med försäljningen är just atl bibehållaproduktionen av de här varorna, som är önskvärda och nödvändiga förförsörjningsberedskapen. Orsaken till att försäljningen är aktuell är att dennaproduktion inle har kunnal drivas vidare på ett lönsamt sätt inom Statsföretag.Frågan är, om inte ändå en försäljning är att föredra framför atl vi skulle gåin med statliga medel och subventionera en produktion, som förhoppningsvisskall kunna bedrivas utan slalssubvention i annan regi. Jag tyckeralt så ärfallet. Jagnoterar här en viss krilik frän , kanske inle så mycket mol regeringen som mot Statsföretag. Del är ju inte regeringen som driver företag och det är inle den som förhandlar, så kritik måsle ju till en del vända sig mol det sätt på vilket Statsföretag har drivit verksamheten vid Ceaverken. Jag kan inte instämma i den kritiken. Jag tror att Statsförelag har myckel slora svårigheter atl klara situationen på annatsätt 54 än del som föreslås. Rönigenfilmär en vikiig produkt, herr lalman, och vi skall eftersträva atl den ingår i ettbalanserat ekonomiskt försvar. Men kosinaderna pä den punkten måste stå iproportion till övriga krav på beredskapsåtgärder inom del ekonomiskaförsvaret. Jag hoppas alt den lösning som Statsföretag arbeiar med kommer altge full täckning när del gäller alt med minsta tänkbara kostnad tillse atl vikan bevara en tillfredsställande försörjningsberedskap på det område därCeaverken arbetar. 0/77Ceaverkens Jratntida ställning BENGTGUSTAVSSON (s): Dåför jag väl hoppas atl Statsföretag alternativt kommer alt arbeta efter andralinjer än ett uppgående i elt utländskt företag. Jag undrar om statsrådetverkligen inle har några andra alternativ som kan övervägas. Min kritik ochmina frågor riktar jag lill regeringen. Regeringen kan inte komma ifrån sillansvar på detta område. Statsrådethoppas atl det i fortsättningen skall vara möjligl atl driva produklionen vidCeaverken utan subventioner. Jag har det bestämda önskemålet att del på dettaområde inle bara skall vara produktion utan även forskning och utveckling. Omdet skall gå bättre för ett utländskt företag än för ett svenskt måste det välbli fråga om någon form av produktionsuppdelning. Några åtgärder föratt skäraned produktionen måste väl vidlas, när statsrådet nu är så förhoppningsfull ochtror att del i annan regim skall gå alt göra verksamheten lönsam. Jag hoppasockså på en framtida lönsam tillverkning i företaget, men jag tror atl delinledningsvis krävs intensiva salsningar som skapar förutsättningar att gä in ien konkurrens, om nu statsrådet kan infria sill löfte all gripa in för altförhindra en eventuell dumpning. Statsrådetnämner vissa andra områden där vi samverkar med utländska förelag som ocksåarbetar med en produktion som har belydelse för beredskapen. Det kan rent avhända all svenska staten i ett visst läge av beredskapsskäl för gå in ochsiödja verksamheien även i förelag, bakom vilka det står utländskt kapital. Menvissl är del väl mera tilltalande om på ell så centralt område som delta elteventuellt stöd går till ett statligt svenskl företag som ursprungligen ochalltjämt lill stor del motiveras av beredskapsskäl. Jagförslår inle varför det skall vara så nödvändigt atl sälta in denna fråga i euså övergripande sammanhang. Det kan väl inte råda någoi som helst tvivel om atldet är hell nödvändigl atl den här samhällsfunktionen tillgodoses i ett skärptläge. Folk blirju sjuka och behöver opereras även i lider av krigsfara, och omdel blir krig blir della tyvärr fallet i än högre grad. Och inte minst avpsykologiska skäl är del vikligt alt se till att den stora del av den svenskapressen som känt sig tvingad att rationalisera och därmed blivit beroende avfotosällningspapper kan komma ut, även om det börjar bli oroligt i omvärlden.Delta framtvingar att vi har en verksamhet som säkerställer produktionen avdetla papper. Jagundrar verkligen om inte regeringen sträcker benen litet längre än fallenräcker när man räknar med alt detta skall kunna avtalsvägen efter Nr 35 regeringens hörande. Är inte delta, herr statsråd, en så centralberedskaps- Fredaeenden fråga atl måsle få säga sitt, innanlandet avhänder sig sin kapacitei 0/77Ceaverkens framtida ställning frågade mig om det inle fanns några alternaliv tillden diskuterade eventuella försäljningen av Ceaverken. Jag har i mitt svarangivit att det finns några alternativ. Jag har pekat på möjligheten avberedskapslagring av röntgenfilm som elt tänkbart alternaliv. Det kan frånberedskapssynpunkl ha både för- och nackdelar, men om vi tvingas in på en sådanlinje bidrar della i så fall inle till all irygga sysselsättningen för deanslällda i Ceaverken, och det vore en för de anställda väsentligt sämrelösning. Därför tyckerjag atl del vore att föredra om man kunde åstadkomma denlösning som nu förordar och är berett atl gå vidare med. BENGTGUSTAVSSON (s): Jag hoppas attdel slår klart att en beredskapslagring inte utgör något alternaliv på detlaområde. Vi måsle vara mera långsikliga i vår säkerhetspolitik än att vi ordnarmed en lagring som kanske klarar rönlgenfilmen 18 månader med försämradkvalitet och folosättningspappret möjligen . Det är nödvändigt allverksamheten hålls i gång. I del sammanhanget pekar statsrådet på möjlighetenalt den blir underordnad ell utländskt huvudintresse. Jag tror att vi är mångasom ifrågasätter om man på detta område kan vinna säkerhet på den vägen. Menvi har anledning all slå vakt om sysselsätlningen, och det är bra altstatsrådet och jag är överens om detla. Jag har vid åtskilliga tillfällen iriksdagen redovisat att del län, lill vilket den ifrågavarande sysselsättningenär lokaliserad, är del näst Norrbotien enligt AMS statistik hårdast drabbadefrån sysselsättningssynpunkt. Av länels sju kommuner har hillills Strängnäsklarat sig bäst. Vi har inle råd all också skuffa ner i denfördömelse där länets övriga kommuner vilar. Jag erkänner atlsysselsältningsmoiivel finns med bakom min interpellation, men della är ett sävitalt beredskapsintresse atl vi inte kan låta saken stanna här. Jagtror inle att statsrådet svarade i)å min fråga om del ligger inom regeringenskompetensområde alt avskriva möjligheten av svensk beredskapsläckning. Jagkänner mig ganska säker på att della är en sak som måste ta ställningtill, varför denna fråga kommer lillbaka. Jag skulle naturligtvis sälla värdepå om statsrådet vid ell kommande tillfälle hade några mera positiva utvägaratt peka på än en uppgång i en internationell intressesfär. Överiäggningenvar härmed slutad. § 11 Om energipolitiken Statsrådet erhöll ordet för att besvaraOswald (vpk) den 18 oklober anmälda interpellation, 1978/79:32,lill statsministern, och anförde; OswaldSöderqvist har frågat siaisministern: 1.För hur lång lid och från vilken leverantör är bränsle säkrat lill de sexkärnkraftreaktorer .som nu är i drift? Hur är det tänkt att bränsleförsörjningenskall ordnas om vi får tretton reaktorer i drift enligl beslut? Ominte ell avvecklingsbeslui fallas nu och genomförs fram lill 1990, vilkaalternativ står oss då till buds efter denna tidpunkt? Vill statsministernbiträda elt beslut om avveckling av kärnkraft ? Interpellationen haröverlämnats till mig för atl jag skall besvara den. Interpellationenberör frågor som avser kärnkraftens roll i den framtida energiförsörjningen.Regeringen avser atl behandla den frågan i ell större energipolitisktsammanhang i samband med den proposition om energipolitiken som planeras bliförelagd i början av är 1979. Förall börja med den sista frågan kan jag säga atl jag inte är beredd att biträdaett beslut om avveckling av kärnkraften. Å andra sidan kanjag heller inle finnadet motiverat med en uibyggnad av kärnkraften ulöver vad som f. n. pågår. Dennaståndpunkt överensstämmer i huvudsak med den inriklning som energikommissionensmajoriiei givit ullryck för. Elt beslut om avveckling skulle bl. a. skapa sväraproblem för vår elförsörjning, öka oljeberoendet och innebära en belydandekapitalförstöring. Elt sådant beslut skulle därför medföra elt betydande risktagandeinte bara för energiförsörjningen utan även för samhällsekonomin. Enligtmin mening bör energipolitiken inrikias mol en ökad försörjnings-trygghet, enförbättrad säkerhet och en sä långt möjligt bibehållen handlingsfrihet.Vikliga delar i en sådan politik är en kraftig satsning på energihushållningoch ulveckling av förnybara energikällor. Genomatl salsa belydande resurser på forskning, utveckling och demonstration samtgenom att vidta åtgärder av organisatorisk natur kommer de förnybara energikällornavid energibeslut atl på ett rättvist säll kunnautvärderas i jämförelse med beprövade energikällor. Beträffandekärnkraftverkens bränsleförsörjning gäller atl berörda kraftföretag år 1972tecknade långiidskonlraki om leveranser av naluriigl uran t. o.m. Leverantörer är i första hand del amerikanska företaget det franska företaget . Kompletterande inköp har gjorts från ettgruvföretag i resp. från svenska statens lager i Ranslad. Medsex reaktorer i drift är natururanbehovel läckt fram lill omkring . Omnya reaktorer får las i drift behövs nya urantillskoit . Tänkbaraleveranlörsländer är i första hand , , och . Ombrytvärda inhemska uranfyndigheter kan utvinnas på ell miljömässigt acceptabeltsätt och berörda kommuner ställer sig posiliva kan senare även inhemskuranbrytning komma i fråga. Belräffandeanrikning av nalururan finns f n. kontrakt med det amerikanskaenergidepartementet och. en sovjetisk handelsorganisation. Dessa kontrakttäcker behoven för perioden frarn . OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Jag lackar energiministern för svarei på min inlerpellation. Jag hadeinte vänlat mig eu jakande svar på frågan om den nuvarande regeringen är bereddatt biträda ett beslut om avveckling av kärnkraften. Inlerpellationen varursprungligen ställd lill den förre statsministern, och jusl avvecklingsfråganvar i del fallet mera politiskt intressant. Det är emellertid inteinierpellationens huvudfråga, men jag kan inte underlåta all kommen-lera någrapåståenden som görs i det här sammanhanget. Energiministernsäger: "beslut om avveckling skulle bl. a. skapa svåra problem för vårelförsörjning, öka oljeberoendet och innebära en betydandekapitalförstöring." Intenågot av dessa tre påståenden är sant. Vad det gäller elförsörjningen har vi fn. ett kapacitelsöverskotl i storleksordningen /år. Vi har belydandeoutnyttjad kapacitet i våra värmekraftverk, vi kan hämta ytterligare tillskottgenom bättre kapaciteisulnyttjande av vår vattenkraft och vi kan genom ettsnabbi beslut om utbyggnad av vindkraft skaffa oss ett nytt och billigtlillskoii av elenergi. Vad mera är, de prognoser angående elförbrukning som lågtill grund för bl. energipolitiska beslut har visat sig belydligl överdimensionerade,och del finns ingenting som tyder på all vi kommer upp lill den nivånfram till 1990. Enutbyggnad av kärnkraften lill de 11 aggregat som väl är innebörden ienergiministerns svar minskar inte heller vårt oljeberoende. Vi använder juredan nu en mycket liten del av vår oljeförbrukning lill att framställaelkraft. Vår oljeförbrukning kommer ju alt öka del närmaste decenniet, även omvi skulle bygga de 13 kärnkraftverk som ursprunglingen planerades. Del är inte ofta jag har anledning alt instämma medGösta , men t. o. m. han framförde ju under regeringskrisen den rikligaåsikten att det är lika stor kapitalförstöring alt låta oljeeldade kraftverkstå stilla som det ärall låta kärnkraftverk göra del. Dessutom vet vi ännu inlevad den slutliga notan blir för våra kärnkraftverk. Det kan visa sig atl mansparar kapital genom att inte starta dem, när alla kosinader slutligenredovisats. Så inga av de argument som energiministern här har framfört mot enavveckling är hållbara. Menäter lill huvudfrågan, som gäller bränsleförsörjningen lill den lyp avreaktorer som vi nu har i det här landei. De är alla, både färdigställda och desom är under byggnad, av lätivattenreakioriyp. Till dessa reaktorer kan viendast använda naturligt uran av typen 235 U, som dock måsle anrikas föreanvändningen. Denna typ av uran förekommer i myckel små mängder.Koncentrationen är endasl 0,7 96 av hela mängden naturligt uran, som i sin turendasl förekommer i koncentrationer , dvs. Det betyder alt vi för all fö fram bränslebehovet för ell är lill en reaktor som exempelvisForsmark 2 måste bryta 680 000 lon skiffer av förslagsvis den typ som finns iBillingen och . Jaghar nämnt de här siffrorna för alt belysa hur lite uran som finns tillgängligti världen lill den typ av reaktorer som vi saisar på häri och som juenligt energiministern skall lösa våra problem. Men det går inle atl lösa varesig våra eller världens energiproblem med att bygga läiivatienreaklorer, ochdet är bedrägeri och svek av största ordningen alt som energiministern här hargjort försöka framställa saken på det sättet. Sanningen, , är ju atldet uran som vi behöver lill dessa reaktorer kommer all vara slut fram redan med del antal reaktorer som är byggda eller planerade idag.Vi fåren urankris lika fort som vi får en oljekris. Varför går ni inle ul tillsvenska folkel och lalar om dessa viktiga fakta? Energiministernhänvisar lill de kontrakt som slöts 1972 och som säkrar driften förde reaktorersom är i gång . Men han lalade inle om alt USA-bolagelWeslinghouse sade upp 4/5 av kontraktet och endast garanterade 20 %av den ursprungliga mängden. Han säger själv alt det behövs nya kontrakt från1982, om vi startar flera reaktorer. Hur kommer de kontrakten all se ut, med enkrympande tillgång på uran på väridsmarknaden? Måste vi kanske gå med påsvensk uranbrytning i stor skala, som energiministern här också har berört, ochvad kommer bränslet lill våra reaktorer att kosta, säg 1985? Delär intressant atl la del av vad skriver om förhandlingarsom energiministern själv har fört med en representant för Australiensenergidepartement om just dessa saker. Del heter i :"Säljarländernas villkor kring handeln och hemliga kartellbildningardriver upp priserna och hindrar långsiktig planering för den svenska kärnkraftsindusirin." Oroardelinle energiministern,och har ni vid förhandlingar med denne Mr. Fox föltsvårigheterna klara för er, av vilka framgår hur bräcklig vårbränsleförsörjning lill dessa svenska läilvatienreakiorer verkligen är? Är detinle anledning att ta upp dessa frågor och diskutera dem förutsättningslöst? Nej,det är inte där skon klämmer. Sanningen är den att den typ av kärnkraft som vihar här i inte pä något sätt löser våra långsikliga energiproblem. Delvet , det vet direktörerna för Asea-Alom och alla andrakärnkraftsinlressenler i del s. k. näringslivet och även i statliga Vattenfall.Del vet också ledarna inom socialdemokratin. Men svenska folket har aldrig föttreda på dessa fakta på ell läiiillgängligt säll, fördel skulle ju ha inneburilall man inle kunde gä ut med sädana påståenden som energiministern gör i sillinterpellationssvar. Hurlänker man då? Om man vet all en energikälla kommer att vara oanvändbar inom25-30år på grund av bränslebrist men ändå går ut och slåss för alt den skallbyggas ul, dä måsie man ju antingen vara dum och inle ha förstått någonling avproblemet, eller också vara cynisk och förliga med avsikt de verkligaförhållandena, dvs. göra sig indirekt lill lögnare. Varken CariTham eller övriga som jag räknat upp är några Nr 35 dumskallar, alltså ljuger de! Men den lösning de länker sig är fiffig.Om vi den nämligengår över till en annan leknik som kan utnyttja uranbränsletillgång- arnabättre, dä kommer ju saken i ett annat läge. Och den tekniken finns ju i Den förutsätter atl avfallet från våra lätlvattenreakiorer upparbetasså alt vi får fram plutonium. Men med del kan vi ladda bridreaktorer och då,men först då, kan vi utnyttja de slora mängderna av naturiigt uran. Då räckeruraniillgångarna i hundratals, kanske tusentals är. Men dä får man också sägaja lill bridtekniken med alll vad den innebär av ökande risker vid drift ochtransporter, ökad kärnvapenspridning och elt samhälle som kräver meraövervakning och kontroll än vi redan har. Vi vet alt kärnkraftsindustrinsledare räknar med bridern - de har sagt att det är en naturiig utveckling. Detär inle iniressani i dessa sammanhang. Vad som är intressant är alt få höra vadenergiministern och regeringen anser. Därför har jag frågat vilka alternativsom står oss lill buds efter 1990. Då är den nuvarande kärnkraften inle någotalternativ. Men om vi inte går in för en avveckling nu sä har vi inga andraalternativ än bridleknik vid den lidpunklen. Del tar, som vpk har visat i sittenergipolitiska program, atl genomföra en avveckling. Därför måste vibörja . Vad säger alltså energiministern? Skall vi ha uransamhälle ochbridleknik efter 1990, eller skall vi börja frigöra oss från kärnkraften ? Vi får säkert tillfälle all återkomma till de här frågorna många gångerhär i . Jag hoppas att då vid närmare eftertankeskall kunna föra debatten i något mindre upphetsade termer än han gör nu medbeskyllningar om lögner och liknande. Trots alll tjänar även energidebatten påall föras i något mera sansade tonfall. Låt mig väldigi kortberöra något av det som sade. Konsekvensernaav en avveckling av kärnkraften är myckel väl klariagda, bl. När det gäller elförsörjningen är del på del sättet atl omvi inte kan la i drift de fyra nu i stort sett färdigställda men ännu inleianspråklagna reaktorerna, kommer vi omkring 1981-1982 in i ensituation där risken för elransonering ökar. Detta gäller även med en myckel måttligärlig ökning av elförbrukningen. Om vi inte utnyttjar dessa fyra reaktorereller inle kan utnyttja dem, kommer oljeförbrukningen atl öka kraftigl genomall vi dä tvingas la i anspråk bl. a. oljekondens i belydande omfattning. Detlaleder till en mycket kraftig ökning av oljeförbrukningen under 1980-lalel. Detkan röra sig om fyra ä fem miljonerlon ärligen i mitten på 1980-lalei. Ellutnyttjande av endasl sex reaktorer skulle vidare innebära entotal merkostnad för samhällel på ca under dennalolvårsperiod i jämförelse med ett utnyttjande av ett program pä elvareaktorer. Denna merkostnad skulle självfallet bli avsevärt mycket slörre omman följde rekommendation atl hell avveckla kärnkraften.Detla har också klarlagt, och den har också visat atl det ärfråga om en årlig kostnad pä mellan tre och . Självfalletär kärnkraften inte någon lösning på eller världens energiproblem. Denkan, förhoppningsvis , bidra till en lösning, men detär mycket annat som krävs för att vi skall få fram en trygg energiförsörjning.Det gäller oljepolitiken, energihushållningen och inle minst utvecklandet avnya energikällor. Vad som på deua område ler sig mest realistiskt ochiniressani är ell utnyttjande av sol för uppvärmning på hela bostads- ochlokalområdet.